ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3728/19                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 квітня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий    апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                                                  Бєлової Л.В.,
суддів:                                                            Аліменка В.О.,
Безименної Н.В.      
                                                                          
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та  зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з часу виникнення права на підставі чинного законодавства; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 28.06.2017 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 54 % від суми грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування , виходячи з усіх видів грошового забезпечення з урахуванням розміру щомісячної грошової винагороди, індексації грошового забезпечення за 24 останніх повних календарних місяців служби підряд перед звільненням з урахуванням довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 №140. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, неповно з`ясовані дійсні обставини справи, судом не надано належної правової оцінки нормам чинного законодавства та матеріалам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що  підставою для перерахунку пенсії слугує виключно довідка уповноваженого органу, а органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для призначення та перерахунку пенсій. Вказує, шо постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» не передбачено щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію як складові грошового забезпечення.
30 березня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач повністю підтримує рішення суду першої інстанції. 
У відповідності до  ст. 311 КАС України  справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 54% грошового забезпечення, до якого увійшли посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років та середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у т.ч. надбавка за особливо важливі завдання, надбавка за особливі умови служби, премія.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 16.03.2018 № 11/13193 з виплатою з січня 2018 року - 2954,27 грн., з січня 2019 - 3061,33 грн., з січня 2020 - 3168,39 грн. (а.с. 49-51).
В листопаді 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України про додаткові види грошового забезпечення від 15.07.2019 № 11/18057 та довідки Чернігівського прикордонного загону про доходи від 16.05.2019 № 140 з часу виникнення права, тобто з часу призначення з 28.06.2017 (а.с. 12-13).
Листом від 18.11.2019 № 4342/02/Д-12 відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії, а також те, що пенсія виплачується згідно з чинним законодавстом (а.с. 14-16).  
Вважаючи відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив повністю та зазначив, що отримувана позивачем згідно з довідкою Чернігівського прикордонного загону про доходи від 16.05.2019 №140 щомісячна додаткова грошова винагорода, з виплати якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії. Крім того, вказав, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого призначається (обчислюється) пенсія.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII  (далі – Закон № 2011-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч. 2, 3  ст. 9 Закону № 2011-ХІІ,  до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до  Закону № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Водночас, за Законом № 2262-ХІІ, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ  визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Отже,  Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Водночас, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. 
Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою Чернігівського прикордонного загону про доходи від 16.05.2019 № 140 щомісячна додаткова грошова винагорода, з виплати якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Щодо вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».
Так, згідно зі статтею 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Також, статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була  неодноразово викладена в постановах від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 23.12.2019 у справі № 347/1920/17, від 27.12.2019 у справі № 643/11749/17.
Щодо доводів апелянта про наявність підстав для залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про призначення йому пенсії у неналежному розмірі, отримавши довідку про доходи військової частина НОМЕР_1 від 16.05.2019 №140. У зв`язку з цим 04 листопада 2019 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заяву про проведення перерахунку розміру пенсії і, отримавши у листопаді 2019 року відмову у перерахунку, у грудні 2019 року звернувся до суду з цим позовом, що свідчить про дотримання встановленого статтею 122 КАС шестимісячного строку.
Водночас Законом № 2262-ХІІ встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (частина третя статті 51 цього Закону).
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії за Законом  №2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, а Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії, позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати розмір пенсії позивача на підставі довідки про доходи від 16.05.2019 №140 з урахуванням названого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення та індексації підлягають задоволенню без обмеження строком.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року. 
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 311, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року  - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року   - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 21.04.2020.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                    Н.В. Безименна