ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4568/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 р. (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі № 280/4568/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
           ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо застосування двоскладової формули при перерахунку його пенсії за віком з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати  пенсію за віком, з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши збільшення до пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років без застосування двоскладової формули, починаючи з 01 серпня 2018 р., та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
          В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що  під час проведення перерахунку пенсії, відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачем протиправно застосовано двоскладову формулу та встановлено надбавку  в розмірі 794,93 грн.,  а розмір пенсії  протиправно зменшено.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено.
          Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. Скаржник вказує, що реалізація відповідачем його компетенції щодо обчислення пенсії позивача у період після набрання судовим рішенням у справі № 0840/3260/18 законної сили призвела до повторного порушення прав позивача, визначених пунктом 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У даному випадку мова йде не про встановлення контролю виконання судового рішення у справі № 0840/3260/18, а про повторне порушення прав позивача після перерахунку пенсії, здійсненого на виконання рішення суду. Тобто дані правовідносини виникли вже після тих правовідносин, які досліджувались судом в межах справи № 0840/3009/18 і є новий спір з інших підстав. Судом першої інстанції під час розгляду справи не було враховано той факт, що позивач звертався до Запорізького окружного адміністративного суду із заявами в порядку, передбаченому статтями 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Проте, ухвалами суду від 26 квітня 2019 р. у справі №0840/3260/18, від 24 червня 2019 р у справі №0840/3260/18 зазначені заяви повернуті заявнику без розгляду. Запорізьким окружним адміністративним судом 21 травня 2019 р. видано виконавчий лист №0840/3260/18, який було пред`явлено до примусового виконання 27 травня 2019 р. Однак, постановою державного виконавця від 19 червня 2019 р. закрито виконавче провадження № 59251784 з посиланням на те, що боржником виконано рішення суду і виплачено оплату у розмірі 2597,89 грн. Таким чином, жодні засоби примусового виконання судового рішення не допомогли позивачеві відновити його законне право на перерахунок пенсії із застосуванням збільшення до пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років. Вказане право позивача визначено частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та підтверджено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 р. у справі №0840/3260/18. Отже, єдиним законним засобом захисту права позивача станом на листопад 2019 р. є звернення до адміністративного суду із позовною заявою про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії. 
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Крім того, перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .  Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 р. у справі №0840/3260/18, яке набрало законної сили 19 грудня 2018 р.,  зобов`язано Запорізьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01 серпня 2018 р. Позивач 28 січня 2019 р. звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку, відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 р. у справі №0840/3260/18. Листом Запорізького приміського об`єднаного УПФУ в Запорізькій області від 18 лютого 2019 р. №1023/03 позивача повідомлено про те, що позивачу перераховано пенсію та встановлено доплату до пенсії, зокрема з 01 серпня 2018 р. по 30 листопада 2018 р. розмір пенсії становить 2417,75 грн., та з 01 грудня 2018 р. - 2462,75 грн.
           Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що  позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права; обставини щодо застосування двоскладової формули не є новими для правовідносин між сторонами, оскільки позивач вимоги щодо збільшення пенсії без застосування двоскладової формули заявляв під час розгляду адміністративних справ №0840/3260/18 та №280/1202/19; приписи чинного пенсійного законодавства не містять такого визначення як "двоскладова формула", що унеможливлює надання судом правової оцінки доводам позивача для умов задоволення вказаних позовних вимог; вирішення спірних правовідносин повинно вирішуватись в рамках розгляду адміністративних справ №0840/3260/18 так і №280/1202/19, а не шляхом пред`явлення нового позову.
          Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду обґрунтованим, з огляду на наступне.
          Судом першої інстанції правильно встановлено, що предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача, вчинених в ході виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справах №0840/3260/18, яке набрало законної сили. Також, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
           Статтею 129-1 Конституції України визначено, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частин 1 та 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
           Таким чином, рішення, дії, бездіяльність відповідача при виконанні судового рішення оскаржуються до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Суд першої інстанції, посилаючись на численну практику Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду зазначив, що суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення. 
          У позовній заяві ОСОБА_1 вказував на те, що у квітні та червні 2019 р. він звертався до Запорізького окружного адміністративного суду в порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, однак його заяви було повернуто без розгляду. 
          Колегія суддів зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України визначено певний порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання  рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (стаття 383). При цьому, законодавцем встановлені строки подачі такої заяви ( частина 3 статті 383). Повернення без розгляду судом першої інстанції заяв позивача, поданих на підставі статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України,  не змінює порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення.  
          Слід також зазначити, що заява позивача від 23 квітня 2019 р. повернута судом першої інстанції без розгляду ухвалою від 26 квітня 2019 р. у зв`язку із невідповідністю її змісту вимогам статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України. ОСОБА_1 зазначену ухвалу в апеляційному порядку не оскаржив, погодившись, тим самим, із викладеними в ній підставами повернення заяви. Вдруге ОСОБА_1 подав заяву лише 21 червня 2019 р., тобто фактично після спливу майже двох календарних місяців, незважаючи на встановлений законодавцем десятиденний строк.
          Позивач у позовній заяві наголошував на тому, що він не просить встановити контроль виконання судового рішення у справі № 0840/3260/18, оскільки мова йде про повторне порушення його прав після перерахунку пенсії, здійсненого на виконання рішення суду. При цьому, позивач посилався на рішення суду у справі № 0840/3285/18, а в апеляційній скарзі - на рішення суду у справі № 0840/3009/18.
           Колегія суддів вважає такі доводи неспроможними, оскільки судове провадження у справах № 0840/3285/18 та № 0840/3009/18 було ініційовано не ОСОБА_1 , а іншими фізичними особами. Обгрунтування необхідності врахування при розгляді позову ОСОБА_1 судових рішень, постановлених у зазначених справах,  позовна заява та апеляційна скарга не містять. 
          Крім того, у заяві від 28.01.2019, поданої до Запорізького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_1 просив здійснити перерахунок його пенсії з 01 серпня 2018 р. саме на підставі судового рішення у справі № 0840/3260/18. Таким чином, спірні правовідносини, за вирішенням яких ОСОБА_1 подана позовна заява, стосуються виконання судового рішення у справі № 0840/3260/18, тому його доводи про інший характер  правовідносин є помилковими.   
          Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                  П О С Т А Н О В И В:
          
          Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 р. в адміністративній справі № 280/4568/19 -  залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 березня 2020 р. і оскарженню в касаційному порядку  не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                                суддя                                                                      О.О. Круговий 

                                суддя                                                                      Н.І. Малиш