УХВАЛА

19 червня 2020 року 
Київ
справа №806/3837/17
адміністративне провадження №К/9901/61924/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Мартинюк Н.М.,
суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 березня 2018 року і постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про визнання протиправною відмову і зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян передано зазначену касаційну скаргу.
Відповідно до частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
За приписами абзацу другого підпункту 15.4 пункту 15 частини першої Розділу VII "Прикінцеві положення" КАС України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Зазначеній справі визначено категорію «Справи, що виникають з відносин публічної служби, зокрема справи щодо проходження служби, з них» (пункт 106020000 Загального класифікатора спеціалізацій суддів і категорій справ, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 21 грудня 2018 року №622; далі - «Загальний класифікатор»).
Між тим, присвоєна цій справі категорія не відповідає суті правовідносин, з яких виник спір.
З ухвалених у цій справі судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у затвердженні висновку про призначення і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка була нарахована Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 жовтня 2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та встановлено, що його захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Отже, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, він має право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Крім того, позивач зазначив, що його право на призначення і виплату одноразової допомоги саме відповідно до вказаного Порядку і Закону України "Про міліцію" підтверджено постановою Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/5158/17, яка в установленому законом порядку набрала законної сили. На виконання вимог вказаної постанови суду, відповідач листом від 6 жовтня 2017 року №1572/29/05-2017 повідомив позивача, що матеріали стосовно призначення йому одноразової грошової допомоги розглянуті і повернуті без права на виплату.
З огляду на такі обставини справи і позовні вимоги, ця справа віднесена до категорії 112030500 «Справи зі спорів з приводу реалізації публічної політики у сферах праці, зайнятості населення та соціального захисту громадян та публічної житлової політики, зокрема зі спорів щодо соціального захисту (крім соціального страхування) осіб з інвалідністю» Загального класифікатора.
Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року №1 визначено спеціалізації судових палат, згідно з яким на розгляді категорії справ за кодом 112030500 спеціалізуються судді Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Тоді як, відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року №14, судді Мартинюк Н.М., Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М., входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян, внаслідок чого ці судді не наділені повноваженнями розглядати спори, які не віднесені до спеціалізації цієї палати.
Тому, суддею-доповідачем Мартинюк Н.М. і суддями Жуком А.В., Мельник-Томенко Ж.М., заявлено самовідводи, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме, без урахування спеціалізації.
Відповідно до частини першої статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Отже, при визначенні суддів для розгляду цієї справи допущено помилку в їх спеціалізації, що є порушенням порядку визначення складу суду, встановленого статтею 31 КАС України.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяви суддів Мартинюк Н.М., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М. про самовідвід.
Відвести суддів Мартинюк Н.М., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М. від розгляду касаційної скарги Міністерства внутрішніх справ України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 березня 2018 року і постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про визнання протиправною відмову і зобов`язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу.
Передати касаційну скаргу у справі №806/3837/17 (провадження К/9901/61924/18) до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.
……………………………
……………………………
……………….…………..
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М . Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду