КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                        Апеляційне провадження № 22-ц/824/5027/2020
                                                                                                                  Справа 753/19352/19
П О С Т А Н О В А

 
Іменем   України
14 квітня 2020 року                                                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» на рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Комаревцевої Л.В. в м. Київ 17 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап», третя особа Приватне акціонерне товариство «Кий Авіа» про захист прав споживачів та стягнення вартості за невикористані авіаквитки,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -
в с т а н о в и в :
В жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів та стягнення вартості за невикористані авіаквитки, посилаючись на Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної авіаційної служби України 26 листопада 2018 року № 1239, ст. 15, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», просив стягнути із ТОВ «Авіакомпанія Скайап» на свою користь сплачені кошти у розмірі 16337 грн. за чотири авіаквитки із зазначеними реквізитами, а також 25000 грн. моральної шкоди.
Заявлені вимоги мотивував тим, що 16 квітня 2019 року у агента з продаж ПрАТ «Кий Авіа» в офісі, що розташований у м. Києві, ОСОБА_1 придбано чотири авіаквитки, а саме авіаквиток № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1, номер броні 6Т9LGZ, маршрут Київ (Україна) - Аліканте (Іспанія), дата вильоту ІНФОРМАЦІЯ_1 ; авіаквиток № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1, номер броні OS8PZW, маршрут Аліканте (Іспанія) - Київ (Україна), дата вильоту - 16 липня 2019 року; авіаквиток № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3, номер броні OS8PZW, маршрут Аліканте (Іспанія) - Київ (Україна), дата вильоту - 16 липня 2019 року; авіаквиток № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2, номер броні OS8PZW, маршрут Аліканте (Іспанія) - Київ (Україна), дата вильоту - 16 липня 2019 року. Вартість вказаних квитків склала 16337 грн., що були сплачені готівкою у офісі ПрАТ «Кий Авіа» та авіаперевізником виступало ТОВ «Авіакомпанія Скайап». 
Після придбання квитків стало відомо, що 24 травня 2019 року Баришівським районним судом Київської області винесено ухвалу у справі № 355/771/19, якою вирішено зупинити дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів повітряним транспортом, яка видана ТОВ «Авіакомпанія Скайап», також у новинних джерелах в мережі Інтернет та телебаченню міститься багато інформації про систематичні затримки рейсів (багатоденні) з різних причин, найпоширеніша з яких є неналежний технічний стан літаків. Враховуючи вказані обставини, у ОСОБА_1 і у його дітей виникли об`єктивні сумніви щодо належного виконання «SkyUp Airlines» послуг з авіаперевезення них як пасажирів (доставка у строки, визначені у авіаквитку, належний технічний стан літака, безпека перельоту). З метою уникнення можливих незручностей, які можуть статися з великою ймовірністю у разі перельоту зі «SkyUp Airlines», позивачем було придбано квитки іншої авіакомпанії. 
У подальшому позивач звернувся до представників ПрАТ «Кий Авіа»  з проханням повернути йому кошти за невикористані квитки, на що в усному порядку отримав відмову у зв`язку з тим, що його тариф не передбачає повернення коштів у разі відмови від перельоту. У подальшому 26 червня 2019 року позивач у письмовому порядку звернувся до ПрАТ «Кий Авіа»  з проханням повернути йому кошти за невикористані квитки. На вищевказаний лист третя особа надала позивачу відповіді, відповідно до яких йому відмовлено у поверненні коштів з тих підстав, що обраний ним при купівлі авіаквитків тариф не передбачає повернення коштів за невикористані квитки. Вважає, що відмова у поверненні коштів є незаконною з огляду на те, що про особливості тарифу та про неможливість повернення коштів за невикористані авіаквитки під час продажу позивача ніхто не повідомив. Адже у разі надання йому передбаченої законом інформації, ним були б обрані зовсім інші умови, які б передбачали повернення коштів за авіаквитки у разі зміни обставин, які б перешкоджали перельоту. 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із відповідача на його користь кошти в розмірі 16337 грн. за придбані авіаквитки, в решті позов залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відповідач ТОВ «Авіакомпанія Скайап» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що тариф «Economy Standard», який був обраний позивачем при придбанні квитків, виключає можливість повернення коштів за квитки по даному тарифу. На квитках, які містяться в матеріалах справи, є відповідна позначка «N» та зазначений тариф Economy, що є підтвердженням того, що квитки відносяться саме до зазначеного тарифу. Авіаційними правилами України «Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу» встановлено, що кожний тариф передбачає правила його застосування, які включають строк дії квитка, умови використання тарифу, повернення коштів за невикористане перевезення або його частину, інші умови та може включати надбавки до тарифу, які є його невід`ємною частиною. Правила застосування тарифів затверджуються авіаперевізником, оприлюднюються на його офіційному веб-сайті та мають бути доступними пасажирам для ознайомлення (п.1 розділу V Тарифи та збори). Інформація стосовно тарифу розміщена у вільному доступі на офіційному інтернет-сайті ТОВ «Авіакомпанія Скайап». Під час оформлення квитка агентом було доведено до відома пасажира правила застосування тарифу та надано у письмовому вигляді договір (квиток). Здійснивши оплату квитка на рейс авіаперевізника, пасажир погоджується з усіма умовами договору повітряного перевезення та правилами авіаперевізника. Позивач на власний розсуд відмовився використовувати квитки авіаперевізника. Доводи позивача ґрунтуються виключно на його особистих міркуваннях стосовно можливого належного виконання апелянтом своїх зобов`язань, пов`язаних з затримкою рейсів, невідповідним технічним станом літаків та через ухвалу про зупинення дії ліцензії апелянта, яка була прийнята суддею Баришівського районного суду, є досить суб`єктивними і нічим не підтверджені. Апелянт не інформував позивача про затримку чи скасування рейсів, на які в останнього були придбані квитки. Рейси були виконані апелянтом, авіакомпанія не припиняла виконання своїх рейсів, про що було повідомлено апелянтом на його сайті, офіційних сторінках в соціальних мережах та в засобах мас-медіа. Авіаперевезення здійснювались згідно до встановлено авіакомпанією розкладу. Ухвала про зупинення дії ліцензії апелянта є незаконною та наразі скасована.
Від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а також розглянути справу за участю позивача або його представника. Посилався на ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 15, 22, 23, 509, 908, 910, 911 ЦК України, Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, вказував, що представником відповідача в апеляційній скарзі не надано доказів про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права чи неповне з`ясування обставин справи, не спростовано висновків суду про відсутність в матеріалах справи підтвердження ознайомлення позивача з умовами тарифу Economy Standard. Твердження відповідача про те, що інформація щодо квитків, які придбав позивач, була доведена представником третьої особи та наявна на офіційному сайті ТОВ «Авіакомпанія Скайап», не підтверджено як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і доводами апеляційної скарги, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в правила та тарифи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, і у відзиві позивача на апеляційну скаргу таких обставин також не зазначено, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.
Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що на а. с. 6 - 8 знаходяться копії авіквитків, зарезервованих 16 квітня 2019 року, зокрема авіаквиток № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1, номер броні 6Т9LGZ, маршрут Київ (Україна) - Аліканте (Іспанія), дата вильоту 02 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; авіаквиток № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1, номер броні OS8PZW, маршрут Аліканте (Іспанія) - Київ (Україна), дата вильоту - 16 липня 2019 року; авіаквиток № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3, номер броні OS8PZW, маршрут Аліканте (Іспанія) - Київ (Україна), дата вильоту - 16 липня 2019 року; авіаквиток № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_2, номер броні OS8PZW, маршрут Аліканте (Іспанія) - Київ (Україна), дата вильоту - 16 липня 2019 року, перевізник - ТОВ «Авіакомпанія Скайап».
26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Кий Авіа» та ТОВ «Авіакомпанія Скайап» із заявою про повернення коштів, зміст якої аналогічний позовній заяві, та просив повернути кошти невикористані авіаквитки (а. с. 12 - 13).
Листом від 26 червня 2019 року ПрАТ «Кий Авіа» повідомило ОСОБА_1 що питання щодо виплат повернень та компенсацій знаходяться виключно в компетенції авіакомпаній (а. с. 14).
Листом від 08 липня 2019 року ПрАТ «Кий Авіа» повідомило ОСОБА_1 , що згідно з Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, розділ ІІІ «Договір перевезення. Квиток» п. 1 та п. 2, авіаквиток є договором, укладеним між пасажиром і авіакомпанією, повітряне перевезення виконується на підставі даного договору, тобто авіаквитка, укладення договору повітряного перевезення та його умови підтверджується квитком, який видається пасажиру авіаперевізником або агентом з продажу, крім того, в розділі ХХVІІІ «Інформування пасажира» в п. 3 зазначено, що здійснюючи оплату квитка на рейс авіаперевізника, пасажир погоджується з усіма умовами договору повітряного перевезення і правилами авіаперевізника, з боку агентства було виконано усі зобов`язання, виходячи з вищевикладеного, агентство не може повернути грошові кошти за авіаквитки (а. с. 15).
Згідно відповіді ПрАТ «Кий Авіа» від 02 вересня 2019 року на адвокатський запит, 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 в офісі агентства було придбано 4 авіаквитки за готівкову оплату на суму 16337 грн. (а. с. 16).
На а. с. 28 - 31 знаходяться роздруковані веб-сторінки інформаційного ресурсу Укрінформ із інформаційними повідомленнями за травень-червень 2019 року про зміни часу відправлення і затримки рейсів авіакомпанії SkyUp Airlines, повернення резервного літака з технічних причин, несправність системи внутрішнього зв`язку в літаку.
На а. с. 51 - 56 знаходиться копія агентської угоди № 105/АК-2 на право з продажу пасажирських перевезень, укладеної між ТОВ «Авіакомпанія Скайап» та ПрАТ «Кий Авіа», за умовами якої перевізник доручає агенту здійснювати продаж послуг з продажу авіаквитків для пасажирських перевезень на авіарейси, що виконуються авіакомпанією як у складі груп, так і індивідуально. Згідно п. 3.1.3, агент надає пасажирам передпродажні та післяпродажні послуги (зміна авіаквитка, скасування авіаквитка та повернення коштів, надання необхідної інформації про послуги тощо, у відповідності до умов придбання авіаквитків та правил перевезень Перевізника. Згідно п. 3.2.9, агент зобов`язується своєчасно інформувати пасажира про правила та умови перевезення, порядок бронювання авіаквитків, тарифи, такси (збори), розклад та строки виконання рейсу та інші суттєві умови перевезення.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про захист прав споживачів та стягнення вартості за невикористані авіаквитки, суд першої інстанції виходив із того, що позивач відмовився від поїздки та просив у агента та перевізника повернути йому кошти за авіаквитками, проте не одержав компенсації за придбані ним квитки, тому позовні вимоги щодо стягнення вартості за невикористані авіаквитки підлягають задоволенню. При цьому матеріали справи не містять підтверджень ознайомлення позивача з умовами тарифу Economy Standard, а посилання на те, що вказані умови доведені позивачу представником третьої особи та наявні на офіційному сайті компанії, не підтверджені під час розгляду справи, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в правила та тарифи.
Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.
Відповідно до ч. 3 ст. 101 Повітряного кодексу України дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 105 Повітряного кодексу України доведення факту інформування пасажира про правила та умови перевезення, порядок бронювання місць на рейсах, тарифи, такси (збори), про розклад та строки виконання рейсу покладається на авіаперевізника, його агента з продажу, туристичного оператора та інших уповноважених організацій за місцем укладання договору повітряного перевезення.
Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
Відповідно до частин другої, четвертої статті 100 ПК України правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти авіаперевізником, суб`єктами з наземного обслуговування, а також галузеві стандарти та нормативи якості такого обслуговування встановлюються авіаційними правилами України та мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Авіаперевізник на підставі зазначених у частині другій цієї статті правил повітряних перевезень повинен встановити свої правила, спрямовані на підвищення ефективності та якості перевезень, які не можуть містити стандартів чи нормативів якості, відповідальності за обслуговування пасажирів, нижчих за рівень установлених вимог, попередньо погодивши їх з уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами) (пункт 6 частини першої статті 911 ЦК України).
Пасажир має право відмовитися від повітряного перевезення і одержати назад плату за послуги у порядку, встановленому авіаційними правилами України та правилами авіаперевізника (частина п`ятнадцята статті 100 ПК України).
Спеціальним нормативно-правовим актом у сфері повітряних перевезень є Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджені наказом Державної авіаційної служби України від 26 листопада 2018 року № 1239 (далі - Правила). Дані Правила встановлюють загальні умови перевезення пасажирів і багажу повітряним транспортом, забезпечення безпеки польотів та якості обслуговування. Дія цих Авіаційних правил поширюється на авіаційних перевізників та інших суб`єктів авіаційної діяльності, діяльність яких пов`язана з перевезенням пасажирів і багажу повітряним транспортом.
Відповідно до пунктів 1 - 4 глави 1 розділу ІІІ «Договір перевезення. Квиток» Правил, повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником і пасажиром. Укладення договору повітряного перевезення та його умови підтверджуються квитком, який видається пасажиру авіаперевізником або агентом з продажу. Квиток надає право пасажиру, зазначеному у квитку, на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує авіаперевізника здійснити перевезення пасажира і його багажу та надати інші послуги відповідно до договору повітряного перевезення, крім випадків, визначених у пункті 5 цієї глави. Умови договору додаються до квитка і мають містити інформацію для пасажирів про обмеження відповідальності під час перевезення пасажира та багажу, про податки і збори; час початку та закінчення реєстрації на рейс, посадки у повітряне судно; інформацію щодо зареєстрованого багажу та ручної поклажі; строки пред`явлення претензій щодо неналежного перевезення пасажирів та багажу; інформацію щодо заборони перевезення окремих речей у зареєстрованому багажі або у ручній поклажі; права пасажирів у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу; адресу авіаперевізника, за якою пасажири мають змогу направляти свої звернення; іншу інформацію, яку авіаперевізник вважає необхідною для пасажира. Умови договору повітряного перевезення не мають суперечити положенням Монреальської конвенції, Повітряного кодексу України та цих Авіаційних правил.
Відповідно до п. 3 розділу ХХVІІІ «Інформування пасажира» Правил авіаперевізник, його агент з продажу під час оформлення квитків зобов`язані довести до відома пасажирів та надати у письмовому вигляді умови договору (авіаперевізника, на рейс якого здійснено оформлення квитка), правила застосування тарифу, за яким придбано квиток, адміністративні формальності під час подорожі за відповідним маршрутом, важливі повідомлення, які стосуються перевезення небезпечних речовин у багажу та ручній поклажі, інші повідомлення, які авіаперевізник вважає за потрібне довести до відома пасажира. Здійснюючи оплату квитка на рейс авіаперевізника, пасажир погоджується з усіма умовами договору повітряного перевезення та правилами авіаперевізника.
Відповідно до п. 6 розділу І «Загальні положення» Правил, правила застосування тарифів - установлені авіаперевізником умови використання тарифів, які передбачають визначення території продажу, сезону продажу та рейсів, на які можна придбати квитки за певним видом тарифу, можливість комбінування з іншими видами тарифів та зупинки у проміжному пункті, дитячі знижки, правила повернення коштів за невикористаний квиток або його частину, умови перебронювання, норму безкоштовного перевезення багажу, можливість передачі пасажира для перевезення іншій авіакомпанії тощо. Спеціальний тариф - опублікований авіаперевізником тариф, що має певні обмеження у частині його застосування.
Відповідно до п. 1 розділу V «Тарифи» Правил, правила застосування тарифів затверджуються авіаперевізником, оприлюднюються на його офіційному веб-сайті та мають бути доступними пасажирам для ознайомлення.
Відповідно до пунктів 1, 2 глави 1 розділу ХVІІІ «Повернення коштів» Правил  розмір сум коштів, що повертаються за невикористаний квиток (його частину), залежить від використаного тарифу і тарифних нормативів авіаперевізника та виду відмови від перевезення (добровільна чи примусова). Повернення коштів здійснюється на підставі невикористаного повністю або частково перевізного документа, ордера різних зборів, квитанції про оплату наднормового багажу.
Відповідно до п. 1 глави 2  розділу ХVІІІ «Повернення коштів» Правил  примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюється також в інших випадках відмови пасажира від повітряного перевезення або відмови авіаперевізника у перевезенні пасажира, що сталися з вини авіаперевізника.
Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХVІІІ «Повернення коштів» Правил  авіаперевізник має право відмовити в поверненні коштів (за винятком всіх невикористаних державних зборів, податків, аеропортових зборів (такс) і зборів (такс) авіаперевізника), якщо квиток придбано за спеціальним тарифом і правилами його використання не передбачено повернення сум (у разі придбання квитка за таким спеціальним тарифом авіаперевізник або його агент з продажу повинен поінформувати про це пасажира під час бронювання і в квитку має бути відповідна відмітка).
Судом першої інстанції не було застосовано Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу як спеціальний нормативно-правовий акт і вирішено спір по суті, виходячи із загальних положень ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».
Задовольняючи позов із тих підстав, що матеріали справи не містять підтверджень ознайомлення позивача з умовами тарифу Economy Standard, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на квитках, копії яких наявні в матеріалах справи, зазначений тариф Economy і проставлена відповідна позначка «N», що відповідає п. 3 розділу ХХVІІІ «Інформування пасажира» та п. 4 глави 1 розділу ІІІ «Договір перевезення. Квиток» Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу в частині інформування пасажира про обмеження відповідальності та надання у письмовому вигляді правил застосування тарифу.
Також інформація стосовно тарифів розміщена у вільному доступі на офіційному інтернет-сайті ТОВ «Авіакомпанія Скайап» https/ ІНФОРМАЦІЯ_2 зокрема стосовно тарифу Economy Standard, який не передбачає повернення квитка до вильоту.
На дані обставини відповідач ТОВ «Авіакомпанія Скайап» вказував в апеляційній скарзі, а тому апеляційний суд не погоджується із доводами відзиву позивача на апеляційну скаргу, що відповідачем не спростовано висновків суду про відсутність в матеріалах справи підтвердження ознайомлення позивача з умовами тарифу.
Помилковими є висновки суду першої інстанції та відзиву на апеляційну скаргу, що не є доказом належного повідомлення позивача про застосування тарифів інформація, розміщена на офіційному інтернет-сайті ТОВ «Авіакомпанія Скайап» як доказ, що повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може і вносить відповідні зміни в правила і тарифи.
Апеляційний суд враховує, що такі дії авіаперевізника відповідають п. 1 розділу V «Тарифи» Правил, відповідно до якого правила застосування тарифів затверджуються авіаперевізником, оприлюднюються на його офіційному веб-сайті та мають бути доступними пасажирам для ознайомлення.
Крім того, пунктом 3 розділу ХХVІІІ «Інформування пасажира» визначено, що здійснюючи оплату квитка на рейс авіаперевізника, пасажир погоджується з усіма умовами договору повітряного перевезення та правилами авіаперевізника.
Отже, оскільки квитки були придбані позивачем за спеціальним тарифом, про що свідчить відмітка в квитках, та на умовах тарифу, яким не передбачається можливості повернення квитка до вильоту, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову про стягнення вартості квитків, відтак рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що позивач у позові зазначав про відмову від поїздки через сумніви щодо належного виконання ТОВ «Авіакомпанія Скайап» послуг з авіаперевезення (доставка у строки, визначені у авіаквитку, належний технічний стан літака, безпека перельоту), тобто за власним волевиявленням і виходячи із власних припущень, а не з підстав фактичного неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за договором перевезення.
Однак надалі із змісту позову вбачається, що позивач вбачає наявність підстав для примусового повернення коштів за авіаквитки, передбачених у п. 1 глави 2 розділу ХVІІІ Правил, а саме у випадку відмови пасажира від повітряного перевезення або відмови авіаперевізника у перевезенні пасажира, що сталися з вини авіаперевізника. Таким випадком позивач вважав недотримання відповідачем вимог ч. 3 розділу ХХVІІІ Правил щодо обов`язковості інформування пасажира про тариф, за яким йому пропонується придбати квитки.
Апеляційний суд не може погодитися із цими доводами, оскільки із змісту позову чітко вбачається, що позивач відмовився від поїздки з інших причин, які наведені вище, а не через недотримання відповідачем вимог ч. 3 розділу ХХVІІІ Правил. Крім того, позивачем у даному випадку не обгрунтовано, яким чином відсутність інформації про особливості тарифу могла б вплинути на виконання відповідачем свого обов`язку за договором перевезення, а саме перевезення пасажира до пункту призначення.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про відмову в позові.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача  на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап», третя особа Приватне акціонерне товариство «Кий Авіа» про захист прав споживачів та стягнення вартості за невикористані авіаквитки залишити без задоволення.
Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (м. Київ Харківське шосе 201-203 літ. 2А код ЄДРПОУ 41403314) судові витрати в розмірі 1152,60 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Судді :