ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №820/733/17
адміністративне провадження №К/9901/34844/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу  Чернігівської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 6.06.2017 (суддя Панченко О.В.    ) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 (головуючий суддя Рєзнікова С.С., судді: Старостін В.В. ,  Бегунц А.О.) у справі №820/733/17 за позовом приватного підприємства « АЗЧ Постач» до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АЗЧ Постач", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС, в якому просив суд: скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2017/000021/2 від 07.02.2017 Чернігівської митниці ДФС; скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2017/00032 Чернігівської митниці ДФС.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, приймаючи спірне рішення про коригування митної вартості товарів, поставлених відповідно до умов контракту №АВ2916 від 02.09.2016, №102000010/2017/000021/2 від 07.02.2017 за другорядним методом, обмежився загальною фразою про те, що відомості, використані декларантом при визначенні митної вартості товару, не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально. Окрім того, відповідач не зазначив, які саме складові митної вартості товарів є підтвердженими та чому з документів, які були подані декларантом, неможливе встановлення даних складових. На думку позивача, зауваження, викладені Чернігівською митницею ДФС у згаданому рішенні, не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017,  адміністративний позов задоволено: скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2017/000021/2 від 07.02.2017 Чернігівської митниці ДФС; скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110001/2017/00032 Чернігівської митниці ДФС. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Судові рішення мотивовані тим, що позивач під час митного оформлення товарів надав усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованих товарів, які чітко ідентифікували оцінювані товари та не містили жодних розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товарів; натомість відповідач не обґрунтував, у чому полягали об`єктивні сумніви у заявленій декларантом митній вартості товарів, та не довів неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Чернігівська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПП «АЗЧ Постач».
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що при здійсненні контролю митної вартості митним органом було встановлено, що подані до митного оформлення документи не містять інформацію щодо усіх складових митної вартості на умовах поставки CFR, зокрема, витрати на транспортування та страхування. Калькуляції, прайс-листи та звіти про оцінку майна містять розбіжності щодо транспортних витрат та не містять усіх числових значень складових митної вартості. Крім того, судами попередніх інстанцій безпідставно не прийнято до уваги доводи митного органу щодо неможливості застосування 2-5 методів визначення митної вартості. 
Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що  02.09.2016 між приватним підприємством "АЗЧ ПОСТАЧ" (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LRD (постачальник) укладений контракт №AB2916, за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання поставити покупцю товари в асортименті, а покупець зобов`язався оплатити товар згідно з умовами даного контракту. 
Відповідно до ст. 3 контракту №AB2916 від 02.09.2016, поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з "ІНКОТЕРМС-2010", а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.
Партія товару, яку було поставлено на виконання умов контракту №AB2916 від 02.09.2016 та за митним оформленням (випуском) якої Приватне підприємство "Національні традиції" звернулося до Чернігівської митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №BTCN2016658 від 05.12.2016, відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) "Інкотермс 2010". Тобто CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LRD взяло на себе зобов`язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.
Згідно з ст. 2 контракту №AB2916 від 02.09.2016, загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.
Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсі №BTCN2016658 від 05.12.2016 та пакувальному листі до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягає поставці складається з товару в асортименті, загальною вартістю 26622,74    доларів США. Товар, визначений інвойсом №BTCN2016658 від 05.12.2016 передано перевізнику ТОВ "АЛІДАРТ", що підтверджується коносаментом, в якому вказується, що товар прибуде у місце призначення контейнером ЕСМU9919808 як і вказано в інвойсі №BTCN2016658 від 05.12.2016 та пакувальному листі до нього.
Крім того, кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується видатковою накладною №0000002016658 від 05.12.2016, яка визначає, що на виконання Контракту №AB2916 від 02.09.2016 контейнером ЕСМU9919808 буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 26622,74 доларів США. 
До порту призначення товар, який поставлено за Контрактом №AB2916 від 02.09.2016, прибув у січні 2017 та у порту призначення (м. Одеса) отриманий ТОВ "АЛІДАРТ ", який відповідно до умов договору №1504200-К від 15.04.2016 на транспортно-експедиторське обслуговування, укладеного між Приватним підприємством "АЗЧ ПОСТАЧ" та ТОВ "АЛІДАРТ", надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів по території України для доставки до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, адже, враховуючи положення ч. 1  ст. 263 Митного кодексу України  митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати поставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.
Так, 05.01.2017 з метою митного оформлення вищевказаного товару, декларантом - Приватним підприємством "АЗЧ ПОСТАЧ", подано до митного органу електронну митну декларацію IM 40 ДЕ №102110001/2017/200405 від 07.02.2017, в якій заявлена митна вартість за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну, вказавши в декларації ціну товару, зазначену в інвойсі №BTCN2016658 від 05.12.2016 з додаванням витрат на транспортування. 
Митна вартість зазначеного товару визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним (першим) методом.
З метою підтвердження заявленої митної вартості товару, митному органу позивачем надано: контракт №AB2916 від 02.09.2016, інвойс №BTCN2016658 від 05.12.2016, пакувальний лист до інвойсу №BTCN2016658 від 05.12.2016, видаткова накладна №0000002016658 від 05.12.2016, відвантажувальна специфікація №BTCN2016658/110658-1 від 08.12.2016, видаткова накладна №0000002016658 від 05.12.2016, міжнародну товарно-транспортну накладну №2988 від 06.02.2017, коносамент WMS16112305 від 08.12.2016, калькуляцію №ВТСN2016658/01 від 19.12.2016, звіт про оцінку майна №05-07/02/16 від 02.02.2017, листи від CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LRD, листи від Приватного підприємства "АЗЧ Постач", прайс-листи.  
Однак, відповідачем було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товару. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
За визначенням  статті 49 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частиною 1  статті 52 Митного кодексу України  заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
Згідно з частиною 1  статті 53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною 2 цієї статті визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 цієї статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 1  статті 54 Митного кодексу України  встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу  (частина 2 цієї статті).
Згідно з частиною 3 цієї статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Частиною 1  статті 57 Митного кодексу України  встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;    б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості;    г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Згідно з частиною 2 цієї статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу  (частина 3 цієї статті).
Згідно з частиною 2  статті 58 Митного кодексу України  метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Пунктом 5 частини 10 цієї статті визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до інвойсів, згідно з якими відбулася поставка товару, товар поставлявся за базисом поставки СFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010».
Поставка товару на умовах СFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт). Вказана обставина підтверджується листами Постачальника, в яких чітко визначається, що вартість морського перевезення включена до ціни товару, вказаної у інвойсі. Крім того, про включення до ціни товару вартості фрахту свідчать і калькуляції, надані Постачальником.
Оскільки умови поставки за базисом СFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов`язку страхування товару, CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.,LTD як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленнями CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO.,LTD, якими Приватному підприємству «АЗЧ Постач» було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом, страхування вантажу не здійснювалося.
Таким чином, доводи відповідача, що подані до митного оформлення документи не містять інформацію щодо усіх складових митної вартості на умовах поставки CFR, зокрема, витрати на транспортування та страхування, спростовуються матеріалами справи.
Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхили, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.
Посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що звіт про оцінку майна (висновок експерта - оцінювача) поданий в неповному обсязі та не містить інформації про ціноутворення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, що імпортуються на митну територію України, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили, оскільки по-перше, звіт про оцінку майна (висновок) не є первинним документом, який підтверджує вартість імпортовано товару, такий звіт (висновок) носить консультаційний характер, по - друге, звіт про оцінку майна експерта по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, у зв`язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача.
Безпідставними є посилання контролюючого органу на те, що прайс - листи не містять інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція, оскільки законодавство не містить вимог, яким повинен відповідати зміст, форма прайс - листа, зазначення в ньому певної інформації, зокрема і щодо країн на які такий прайс - лист поширюється та часу протягом яких діє відповідна ціна, а тому не зазначення в прайс - листі країни на яку поширюється цінова пропозиція не може бути достатньою підставою для неврахування вказаних у такому прайс - листі цін, особливо у тому разі, якщо така (ціна) відповідає цінам, підтверджені й іншими первинними документами. Крім того в даному випадку    прайс-листи містять посилання на умови поставки товару, а саме вказують, що поставка товару відбувається за базисом CFR (Одеса), інформація, що міститься в прайс-листах відповідає іншим документам, що супроводжували проведення господарської операції, а це передбачає, що цінова пропозиція поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність саме позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії товару.
Щодо посилань контролюючого органу на те, що калькуляція на товар надана не виробником товару, а постачальником та вбачається невідповідність періоду виробництва товару та його поставки то як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, у разі включення до ціни товару всіх складових вартості товару, калькуляція може бути прийнятна, як від виробників товару так і від постачальника, крім того калькуляції не містять періоду дії, в них лише зазначається що вказана ціна є дійсною щодо товарів, які було виготовлено у певний зазначений період.
Застосовуючи вказані правові норми, та даючи оцінку наданим позивачем у процесі митного оформлення документам, як-то:    контракт , інвойс , пакувальний лист до інвойсу , видаткові накладні , відвантажувальна специфікація , міжнародна товарно-транспортна накладна , коносамент , калькуляція , звіт про оцінку майна , листи від CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LRD; листи від Приватного підприємства "АЗЧ Постач", прайс-листи, суди зробили обґрунтований висновок про недоведеність митним органом наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені  Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість всупереч частини другої  статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України  (у редакції на час прийняття рішень судами) контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1  статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи викладене,    суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій    виконано    всі    вимоги    процесуального    законодавства, всебічно    перевірено    обставини    справи,    вирішено    справу    у    відповідності    до    норм    матеріального    права,постановлено    обґрунтовані    рішення,    в    яких    повно    відображені    обставини,    що    мають    значення    для    справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
Керуючись статтями  243,  246,  250,  341,  345,  349,  350  ,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ: 

Касаційну скаргу Чернігівської митниці ДФС залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 6.06.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017 у справі №820/733/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду