Ухвала
іменем України 
 
17 березня 2020 року
м. Київ
справа № 236/3098/19
провадження № 51-1399 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінально суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу законного представника ОСОБА_4 –             ОСОБА_5 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області           від 05 вересня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 05 грудня          2019 року,
встановив:
УхвалоюСлов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня               2019 року застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 грудня 2019 року ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині застосування виду нагляду психіатричної допомоги. Постановлено застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В решті вказану ухвалу міського суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі законний представник ставить вимогу про зміну ухвали апеляційного суду, шляхом застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Перевіривши касаційну скаргу законного представника на відповідність вимогам          статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у           статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Зокрема, у касаційній скарзі відсутні обґрунтування посилань законного представника на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, законний представник, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень з урахуванням вимог статті 412 КПК. 
Тобто, у касаційній скарзі законний представник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
До того ж, вимоги законного представника стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона також вказує на незаконність ухвали районного суду, чим допустила неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.  
Крім того, касаційна скарга законного представника адресована до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, тоді як, у відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року), судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Таким чином, недодержання законним представником вимог, передбачених          статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху. 
 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд        
 
постановив:
Касаційну скаргу законного представника ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 05 грудня 2019 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                   Король ОСОБА_6                                        ОСОБА_3