ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5876/19  Номер провадження 22-ц/814/816/20	Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого : Триголова В.М.,
суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,
секретар: Ачкасова О.Н.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування
на рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 січня 2020 року
у справі за позовом виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування в інтнресах неповнолітнього  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради, про позбавлення батьківських прав,-

                       В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2019 року до суду звернувся виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування з позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на те, що малолітній ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей. Підстава взяття на облік - проживання в складних життєвих обставинах. Сім`я перебуває на обліку з 2017 року. Батько дитини - ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, його долею не цікавиться, в утриманні участі не бере. Малолітній проживає з матір`ю - ОСОБА_3 . З сім`єю проводилась профілактична робота працівниками служби у справах дітей, Полтавським міським центром соціальних служб, але змінити відношення ОСОБА_3 до виконання батьківських обов`язків не вдалось. ОСОБА_3 не працює, засіб існування сім`ї - державна допомога. Під час інспектування сім`ї працівники служби у справах дітей неодноразово фіксували відсутність в достатній кількості продуктів харчування, незадовільні санітарно-побутові умови. ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, внаслідок чого не здатна забезпечити належний догляд за дитиною. Батьки не виконують батьківські обов`язки по догляду за здоров`ям дитини: на огляди не з`являється, рекомендації по обстеженню та лікуванню дитини не виконують. ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Більш того у 2015 році відповідачі були позбавлені батьківських прав відносно інших трьох дітей. В сім`ї постійно виникають конфлікти, сварки, переважно під час розпиття спиртних напоїв. Мати дітей та її співмешканець систематично зловживають спиртними напоями. В стані сп`яніння агресивно поводяться, в тому числі і по відношенню до дитини.
Тому позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати останнього органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, або, як виняток, до інтернатного закладу. Також просив стягнути з відповідачів аліменти на користь закладу, у якому перебуває дитина, - Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської облради, у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23 січня 2020 рокуу задоволенні позову виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради, про позбавлення батьківських прав - відмовлено.
З рішенням суду не погодився позивач, який його оскаржив, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права.
У скарзі посилається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 та членами її родини вжито дій на створення для дитини належних умов, оскільки підстави для звернення органу опіки та піклування до суду усунуті не були. Судом не було враховано, що наміри ОСОБА_3 носять більш декларативний характер та не несуть за собою суттєвих змін. Батько дитини ОСОБА_2 долею дитини взагалі не цікавиться, участь у вихованні та утриманні сина не бере.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 травня 2017 року Подільським районним у місті Полтаві ВДРАЦСу ГТУЮ у Полтавській області відповідачі є батьками дитини ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_5 .
Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини.
Позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини, а також ведуть антисоціальний спосіб життя.
Згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 13 червня 2017 року №8 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взятий на профілактичний облік як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.6).
Між ОСОБА_3 та її співмешканцем ОСОБА_5 , які зловживали спиртними напоями, неодноразово виникали сварки, що підтверджується інформацією ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 16 серпня 2019 року (а.с.28).
26 вересня 2019 року під час проведення рейду комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей Київського райвиконкому м.Полтави ОСОБА_9, головного спеціаліста служби у справах дітей Київського райвиконкому м.Полтави ОСОБА_6, провідного фахівця Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_7, інспектора ювенальної поліції ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 за адресою проживання дитини: АДРЕСА_1 , було виявлено, що ОСОБА_3 та її співмешканець ОСОБА_5 перебувають в стані алкогольного сп`яніння.
Мати дитини ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, була нечітка мова, на запитання не могла надати чітку відповідь, поводила себе агресивно, відчутний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода (а.с.29).
Комісією було проведено оцінку рівня безпеки дитини, за результатами якої складено акт, яким було визнано, що рівень безпеки дитини - «небезпечно» (а.с.30-32). У зв`язку з цим комісією було прийняте рішення про госпіталізацію дитини до лікарні.
Родину неодноразово відвідувала комісія служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради з адресою: АДРЕСА_1 , за результатами чого протягом 2017-2019 років складалися відповідні акти про умови проживання дитини, які носили як негативний, так і задовільний характер.
Згідно останнього акту обстеження умов проживання від 26 вересня 2019 року, встановлено, що умови проживання незадовільні, антисанітарія. Продукти харчування наявні. В приміщенні знаходились в алкогольному сп`янінні чоловік, жінка, ОСОБА_3 . Чоловік поводився агресивно до членів комісії. Викликали патрульних. Для дитини створені такі умови: дитина спить з батьками на дивані. Дитина має ознаки занедбаності, брудна, на обличчі і на тілі видимі подряпини.
ОСОБА_3 27 вересня 2019 року звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради з заявою, у якій просила допомогти тимчасово влаштувати її малолітнього сина ОСОБА_1 до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. Влаштування дитини потрібно у зв`язку з тим, що їй необхідно пройти лікування від алкогольної залежності, влаштуватися на роботу, оскільки у неї відсутні засоби для утримання дитини, та привести в належний стан будинок (а.с.33).
Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 08 жовтня 2019 року №263, ґрунтується на тому, що батько дитини участі у вихованні сина не бере, не піклується про нього, не займається його вихованням, проживає від дитини окремо, матір дитини ОСОБА_3 не працює, засіб існування сім`ї - державна допомога,  зловживає спиртними напоями, внаслідок чого не здатна забезпечити належний догляд за дитиною; неналежний догляд з боку батьків несе пряму загрозу життю та здоров`ю дитини, а невиконання батьківських обов`язків носить системний характер.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
               Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 
               Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
               Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
               Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
               Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків.
               Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).
               Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
               У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
               Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
               Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).
               Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України.
Судом було встановлено, що згідно довідки КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» від 28 грудня 2019 року №5747, ОСОБА_3 пройшла лікування у стаціонарному відділенні №1 з 03 грудня 2019 року по 30 грудня 2019 року.
Із довідки Комунального підприємства «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» від 20 січня 2020 року №304 вбачається, що ОСОБА_5 проходив лікування у стаціонарному відділенні №2 з 03 грудня 2019 року по 16 грудня 2019 року та у відділенні денного стаціонару з 19 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року.
Згідно акту обстеження умов проживання житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 16 грудня 2019 року встановлено, що в кімнаті, де знаходяться дитячі речі, зроблено ремонт. Є дитяче ліжко. диван, телевізор, шафа, стіл. В іншій кімнаті необхідно зробити косметичний ремонт. Опалення газове (котел). Є санвузол, тепла вода. Є холодильник. Зі слів власника продукти харчування у батьків. У дитини є ліжко, іграшки, книжки, одяг (а.с.93). 
Також в судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 повідомила, що 23 січня 2020 року звернулась до Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для встановлення родині соціального супроводу. Вказану інформацію підтвердив представник позивача.
               Таким чином, після вилучення 26 вересня 2019 року дитини відповідачем ОСОБА_3 та членами її сім`ї для себе зроблено відповідні належні та адекватні ситуації висновки, вжито реальних дій, спрямованих на створення для дитини належних умов для проживання, до питання позбавлення її батьківських прав відповідач ОСОБА_3 не є байдужою, вона та її співмешканець ОСОБА_5 вживають необхідних заходів для зміни свого життя, позбавлення від алкогольної залежності, створення належних умов для дитини.
               Також на запит апеляційного суду КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» надав відповіді від 30.03.2020 року, відповідно до яких відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 під наглядом в диспансері не перебувають.
               Під час розгляду справи безсумнівних доказів, які свідчать про ухилення батька ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками суду першої та апеляційної інстанцій надано не було. Висновок органу опіки і піклування носить суто рекомендаційний характер і не є обов`язковим для суду.
               Встановлені обставини не дають достатніх підстав для висновку про винну поведінку ОСОБА_2  щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також не виключають зміну поведінки обох батьків на кращу сторону.
               Зважаючи на викладене, а також на те, що відповідачем ОСОБА_3 та членами її сім`ї зроблено необхідні висновки з ситуації, що склалася, вони пройшли лікування від алкогольної залежності, налагодили побут, привели житлове приміщення у належний стан,  ОСОБА_5 працевлаштований та забезпечує сім`ю, місцевий суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав.
               Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, які були зроблені на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами. Зокрема, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків. 
               Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення були належним чином оцінені подані докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування - залишити без задоволення.
       Рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 січня 2020 року- залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                 В.М. Триголов 

Судді:                                          А.І. Дорош

                                                                               О.А. Лобов