Постанова
Іменем України                             
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 752/749/14-ц
провадження № 61-36610св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду 
м. Києва у складі судді Колдіної О. О. від 30 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Болотова Є. В., 
Білич І. М., Поліщук Н. В., від 30 січня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності.
 
Позовну заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді: 
ј частини квартири АДРЕСА_1 ; 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн; грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку 
м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 . За життя ОСОБА_4 заповіту не склала. Спадкоємцями за законом після її смерті є він, її чоловік ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 . Вказував, що він прийняв спадщину після смерті матері, фактично вступивши в управління спадковим майном, однак не оформив свої спадкові права у передбаченому законом порядку, з огляду на наявність спору між спадкоємцями. Зауважував, що незважаючи на наявність спадкоємців за законом, ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину у повному обсязі на 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтекомплекс», а також грошові внески з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку м. Києва.
 
Посилаючись на вищевикладене, позивач, уточнивши позовні вимоги,  просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері та визнати за ним у порядку спадкування право власності на: ј частину спірної квартири; 1/3 частину на 227 простих іменних акцій 
ВАТ «Промтекомплекс»; 1/3 частину грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку м. Києва; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 серпня 2002 року, виданого ОСОБА_3 на майно, яке складається із 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтекомплекс», зазначивши, що спадкове майно складається із 1/3 частини цього майна; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 листопада 2002 року, виданого ОСОБА_3 на грошові кошти зазначивши, що спадкове майно складається з 1/3 частин грошових коштів.
 
У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті дружини та визнати за ним у порядку спадкування право власності на: 1/8 частину спірної квартири; 1/3 частину на 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтекомплекс»; 1/3 частину грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку м. Києва; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 серпня 2002 року, виданого ОСОБА_3 на майно, яке складається із 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтекомплекс», зазначивши, що спадкове майно складається із 1/3 частини цього майна; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом 
від 13 листопада 2002 року, виданого ОСОБА_3 на грошові кошти зазначивши, що спадкове майно складається з 1/3 частин грошових коштів
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. 
Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності 
по 1/12 частині квартири  АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності 
по 1/3 частині спадкового майна, що складається із 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн.
Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право власності 
по 1/3 частині спадкового майна, що складається із 1/3 частини грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 .
Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом 
від 10 серпня 2002 року, виданого ОСОБА_3 на майно, що складається з 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн та зазначено, що спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/3 частини вказаного майна.
Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом 
від 13 листопада 2002 року, виданого ОСОБА_3 на грошові внески з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку 
м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 , та зазначено, що спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/3 частини вказаного майна.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину після смерті 
ОСОБА_4 на підставі статей 548, 549 ЦК Української РСР, оскільки на час смерті спадкодавця і до дня звернення до суду із цим позовом зареєстровані та проживають у спірній квартирі, а тому позовні вимоги є доведеними. Разом з тим, за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підлягає визнанню право власності по 1/12 частині квартири, оскільки спадкоємцями ј її частини за законом є три особи. Вказував, що незважаючи на наявність спадкоємців за законом, безпідставно 
ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину у повному обсязі на 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтекомплекс», а також грошові внески з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку м. Києва, а тому у ці свідоцтва необхідно внести зміни.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року - без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та обґрунтовано вважав, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовів, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.  
 
Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять відмови нотаріуса у видачі відповідачам свідоцтв про право на спадщину, а тому звернення їх до суду із позовом є передчасним. Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили строк позовної давності, про застосування якого заявляла вона у суді першої інстанції, однак суди на зазначену обставину уваги не звернули.
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У вересні 2018 року від  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли відзиви на касаційну скаргу, в яких вони посилаються на необґрунтованість доводів скарги та законність ухвалених судами рішень.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 27 травня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно: ј частини квартири 
АДРЕСА_1 ; 227 простих іменних акцій 
ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн; грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку 
м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 .
 
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 
 
10 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 227 простих іменних акцій 
ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн.
 
Крім того, 13 листопада 2002 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Олійник Н. А. видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на грошові внески з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку 
м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 .
 
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Відповідно до виданої КП «ЖЕО-103 Голосіївського району» довідки 
(форма № 3) від 28 лютого 2014 року № 375 на час смерті ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: з 
16 березня 1982 року - ОСОБА_3 , з 11 серпня 1989 року - ОСОБА_2 , з 03 листопада 2002 року - ОСОБА_1 (а. с. 44 т. 1).
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 
2020 року. 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 
2003 року правила Книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
 
Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
 
Отже, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР (в редакції 1963 року).
 
Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
 
Статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
 
Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
 
За змістом статті 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.
 
Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, (чинної на час відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із ним. 
 
Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
 
Подібні положення містять статті 12, 81 чинної редакції ЦПК України.
 
Вирішуючи спір, суди попередніх інстанції з дотриманням вимог статей 
213, 214 ЦПК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей10, 60 ЦПК України, дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину на підставі статей 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), оскільки на час смерті ОСОБА_4 і на час розгляду справи зареєстровані та проживають у спірній квартирі. 
 
Зазначені обставини підтверджуються довідкою КП «ЖЕО-103 Голосіївського району» довідки (форма № 3) від 28 лютого 2014 року № 375 (а. с. 44, 225 т. 1), актом про проживання від 06 березня 2015 року, складеним працівниками КП «ЖЕО-103 Голосіївського району», а також квитанціями про сплату житлово-комунальних послу (а. с. 238-248 т. 1).
 
Крім того, обставини проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірній квартирі на момент смерті спадкодавця встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування (а. с. 235, 236 т. 2).
 
Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
 
Установивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку про визнання за ними права власності по 1/12 частини квартири  АДРЕСА_1 , по 1/3 частині 227 простих іменних акцій ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн та по 1/3 частині грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 .
 
Крім того, ураховуючи принцип рівності часток спадкоємців першої черги, передбачений статтею 529 ЦК УРСР, суди обґрунтовано вирішили внести зміни до отриманих ОСОБА_3 свідоцтв про право на спадщину 
від 10 серпня та 13 листопада 2002 року на 227 простих іменних акцій 
ВАТ «Промтехкомплекс» на суму 170,25 грн та грошових внесків з компенсаціями, що знаходяться на зберіганні у відділенні Ощадбанку 
м. Києва № 5398/0315 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_2 відповідно.
 
Доводи касаційної скарги про пропуск позивачами позовної давності є необґрунтованими, оскільки позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 у порядку та у строк, визначений статтею 549 ЦК УРСР, а відповідно до положення статті 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, прийнявши спадщину позивачі набули право власності на спірне майно з моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
 
Цивільним законодавством не передбачено обмеження строку, у який спадкоємець, що прийняв спадщину, може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку або звернутись до суду за захистом свого права, а тому підстави для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин відсутні.
 
Реалізація права оформлення спадщини, яку спадкоємець прийняв, цивільним законодавством строками не обмежена, а тому до спірних правовідносин строк позовної давності не застосовується. 
 
Крім того, у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 
від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
 
Як вбачається із матеріалів справи, право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спірне майно оспорювалося відповідачем у справі ОСОБА_3 у запереченнях на позови (а. с. 33-37, 166-169 т. 1), а також у апеляційній скарзі (а. с. 145-152 т. 3). Оскільки право власності на спірне майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнається 
відповідачем ОСОБА_3 , то доводи останньої про передчасність позовних вимог є необґрунтованими.
 
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, 
а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2018 року - без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович