ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №522/15344/18
Апеляційне провадження №22-ц/813/5179/20 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача-ОСОБА_2 ,
відповідач 1-товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс»,
представник відповідача-Байдерін Олександр Анатолійович,
відповідач 2-обслуговуючий кооператив «Набережний квартал -Жаботинського», 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2019 року, постановлене під головуванням судді Салтан Л.В., 
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзив на позов
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», (далі-ТОВ«Олімпекс Транс»,товариство), обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» (далі-ОК «Набережний квартал-Жаботинського», кооператив) про визнання правочину частково недійсним.
Позов мотивовано тим, що 17 жовтня 2014 року між ТОВ«ОлімпексТранс» та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» укладено договір про співпрацю №14/10-1. 
Предметом даного договору є діяльність спрямована на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
Для здійснення будівництва сторони узгодили межі будівельного майданчику - частини земельної ділянки, яка розташована за вказаною адресою, та окреслили їх в додатку №1 до договору №14/10-17.
18 лютого 2016 року позивач, як асоційований член кооперативу, уклала договір №15.02.1.471 про сплату внесків у ОК «Набережний квартал-Жаботинського».
Відповідно до пункту 1.1. цього договору, кооператив зобов`язався організувати будівництво житлового будинку за вказаною адресою за рахунок внесків учасників та внесків інших асоційованих членів кооперативу, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором, та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього. 
Згідно з підпунктом 1.5. розділу 1 договору, вона, як учасник кооперативу, мала отримати у власність об`єкт нерухомості з наступними характеристиками (параметрами): квартира АДРЕСА_2 , секція АДРЕСА_3 , поверх АДРЕСА_4 , загальна площа 40,66 кв.м., житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 / АДРЕСА_6 (будівельна адреса).
Термін виконання кооперативом своїх зобов`язань перед учасником, що складають предмет договору - кінець 4 кварталу 2016 року (підпункт 4.2.1. пункту 4.2. розділу 4 договору, до цього терміну кооператив зобов`язаний організувати і забезпечити будівництво об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи (підпункт 4.2.6. пункту 4.2. розділу 4 Договору). 
23 лютого 2016 року нею сплачено вступний внесок (3%) у та цільовий внесок (2 %) у загальному розмірі 315 110 грн. на користь кооперативу, що підтверджується платіжним дорученням №І 14050440 та додатковою угодою №1 від 18 серпня 2016 року. Також на користь кооперативу нею сплачено 240 000 грн.-в березні, травні та серпні 2016 року, а всього на сплачено 555 110 грн.
Уклавши 18 лютого 2016 року договір з ОК "Набережний квартал-Жаботинського", вона вступила в правовідносини зі сторонами договору про співпрацю, ставши особою, яка разом з іншими фінансувала будівництво житлового будинку. Повернення будівельного майданчика та об`єкта будівництва у розпорядження ТОВ «Олімпекс Транс» позбавляє її права на отримання квартири, що є порушенням її прав. 
За своєю правовою природою договір № 14/10-1 від 17 жовтня 2014 року є договором про спільну діяльність на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство).
Відповідно до п.5.5.1 цього договору у випадку одностороннього розірвання договору ОК «Набережний квартал-Жаботинського» зобов`язаний повернути ТОВ «Олімпекс Транс» будівельний майданчик, всю отриману та розроблену документацію, а також об`єкт нерухомості незалежно від етапу завершеності (незавершеності) його будівництва.
Згідно п. 8.7 договору про співпрацю цей договір не є договором простого товариства та договором суперфіцію. Для повного розуміння правового змісту договору та однакового його тлумачення сторони підтверджують, що він є змішаним договором згідно зі ст.628 ЦК України. У випадках, не передбачених договором, сторони керуються чинним законодавством України. До цього договору положення ст.1141 ЦК України не застосовуються. 
За п. 8.8 договору співпраці, передбачено, що протягом 10-ти календарних днів з моменту припинення дії договору, в тому числі з підстав та в порядку, передбаченому у пункті 8.3 договору, ОК «Набережний квартал -Жаботинського» зобов`язаний повернути ТОВ «Олімпекс Транс» будівельний майданчик, а також всю документацію, отриману відповідачем від позивача  відповідно до умов  договору. 
Посилаючись на те, що п.п.5.5.1, 8.7, 8.8 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року, укладеного між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського», суперечать вимогам ст.ст. 203,215,628,1132-1134,1141 ЦК України, позивач просила визнати їх недійсними (т.1а.с.2-5).
У поясненнях на позов товариство просило відмовити у позові, посилаючись на те, що:
- за своєю правовою природою договір про співпрацю від 17 жовтня 2014 року відноситься до договору про спільну діяльність;
- договір не є договором простого товариства з огляду на відсутність низки обов`язкових ознак відповідного правочину;
- сторони в договорі врегулювали свої відносини на власний розсуд, виходячи із диспозитивних приписів ст.16 ЦК України;
- правова природа договору досліджувалась господарськими судами у рамках справи №911/1175/18 щодо банкротства ОК «Набережний квартал - Жаботинського». Так, в ухвалі Господарського суду Київської області від 08 листопада 2019 року та постанові Північного апеляційного господарського суду від 12 березня 2019 року викладено висновок, за яким договір від 17 жовтня 2014 року є договором спільної діяльності та не є договором простого товариства;
- між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОСОБА_1 не укладено жодного правочину та майнові права на об`єкт незавершеного будівництва від товариства ОСОБА_1 не передавались і не відчужувалися;
- вказаний договір та факт оплати внесків в ОК «Набережний квартал - Жаботинського» не зумовлює наявність у позивача законного інтересу щодо положень договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року;
- ОСОБА_1 не набула жодних прав на квартиру АДРЕСА_2 у другій секції, оскільки кооператив не набув жодних майнових прав на об`єкт нерухомості та не передавав такі права будь - яким іншим особам, в тому числі і ОСОБА_1 ;
- ТОВ «Олімпекс Транс» є забудовником та замовником будівництва житлового будинку і до завершення будівництва об`єкта нерухомого майна та прийняття його в експлуатацію замовнику будівництва належить не право власності на цей об`єкт, а майнові права на нього;
- ОК «Набережний квартал - Жаботинського» не виконало умов договору в частині фінансування, що означає відсутність настання юридичного факту набуття цією особою частки та приміщень, які мали по завершенню будівництва передаватися від ТОВ «Олімпекс» до кооперативу, тому рішенням Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року (справа №916/3325/16) розірвано договір про співпрацю від 17 жовтня 2014 року. Постановою апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 13 березня 2018 року рішення суду першої інстанції у частині розірвання договору залишено без змін;
- п.5.5.договору передбачено, що кооператив зобов`язаний в такому випадку повернути товариству будівельний майданчик, всю отриману та розроблену згідно даного договору документацію, а також об`єкт незалежно від етапу завершеності (незавершеності) його будівництва;
- з 02 листопада 2018 року кооператив не має і не може (не має підстав для набуття) будь-яких прав на житловий будинок (його окремі складові) та, відповідно, не міг та не може передавати такі права третім особам, оскільки припинився правовий зв`язок між кооперативом та житловим будинком, що зумовлює неможливість набуття прав на об`єкти нерухомості у житловому будинку за вказаними правочинами;
- ОСОБА_1 не має законного права та інтересу щодо оспорювання положень договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року (т.1 а.с.155-165). 
В додаткових поясненях до позову ТОВ «Олімпекс» зазначило, що:
-позивач не є стороною договору, а тому не є особою права чи інтереси якої могли бути порушені внаслідок укладаня договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року ;
Аналогічного висновку (щодо відсутності охоронюваного законом інтересу з оспорювання положень договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року особою, яка не була стороною договору) дійшов також і Господарський суд Одеської області за результатами розгляду справи №916/977/17 (т.2 а.с.89-90).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2019 року в позові відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо порушення відповідачам її прав та інтересу (т.2 а.с.108-109).

Доводи апеляційної скарги та відзив на скаргу
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову.
Неправильність рішення суду мотивувала порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт зазначила, що:
- згідно закону вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, які внесено позивачкою; 
- суть договору визначає його предмет, а не назва. Хоча договір називається про співпрацю, він регулює відносини сторін із спільної діяльності на основі вкладів сторін, та за своєю природою є договором про спільна діяльність (просте товариство);
- судом не взято до уваги, що за ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;
- договір про співпрацю не є договором про спільну діяльність з інвестування, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. 
- правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (ст.ст. 215, 216 ЦК України);
- позов заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, про що зазначено в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року, справа № 6-605цс 16;
- фінансування всіх витрат, пов`язаних із проведенням будівельних робіт, так і проектних робіт,у повному обсязі покладався на кооператив,який мав джерело фінансування будівництва-пайщиків, саме вони у передбачені п.2.7 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року домовилися про наступний порядок здійснені майбутніх продаж приміщень стороною-1 та придачі приміщень стороною-2 своїм членам (пайщикам);
- уклавши 18 лютого 2016 року договір з ОК "Набережний квартал-Жаботинського", позивачка стала особою, яка разом з іншими фінансувала будівництво житлового будинку, та стала заінтересованою особою в отриманні житла. Повернення будівельного майданчика та об`єкта будівництва у розпорядження ТОВ "Олімпекс Транс" позбавляє її права отримати квартиру у житловому будинку(т.2 а.с.115-118).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
          Учасники судового процесу про дату час та місце розгляду справи повідомлені апеляційним судом належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням особисто приймати участь у справі не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що докази, надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, не підтверджені належними та допустимими доказами, нею не доведено порушення відповідачами її прав.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду 
Судом встановлено, що17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського», укладено договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що буде побудований на земельній ділянці загальною площею 4775 м.кв, який розташований за адресою:  АДРЕСА_1 ), яка знаходиться в оренді у ТОВ "Олімпекс Транс" на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 грудня 2008року, що зареєстрований в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №040950500020 від 23 березня 2009 року (т.1 а.с.164-173,175).
Відповідно до пункту 4.1.1. договору №14/10-17 від 17 жовтня 2014 року ТОВ "Олімпекс Транс"зобов`язується передати ОК «Набережний квартал-Жаботинського» будівельний майданчик для будівництва об`єкту. 
Так, п. 5.5.1 договору встановлено, що у разі дострокового припинення договору OK «Набережний квартал-Жаботинського» зобов`язаний повернути ТОВ "Олімпекс Транс" будівельний майданчик, всю отриману і розроблену відповідно до умов даного договору документацію, а також об`єкт незалежно від етапу завершеності (незавершеності) його будівництва.
Пунктом 8.8 Договору співпраці №14/10-17 встановлено, що ОК «Набережний квартал- Жаботинського» зобов`язаний передати (повернути) ТОВ "Олімпекс Транс" будівельний майданчик, а також всю документацію, отриману від підприємства, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту припинення договору.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до п. 8.7 спірного договору про співпрацю №14/10-17 ТОВ "Олімпекс Транс" і ОК «Набережний квартал-Жаботинського» визначили, що цей договір не є договором простого товариства.
Як на підставу позовних вимог,  ОСОБА_1  посилалася на те, що, уклавши 18 лютого 2016 року договір з ОК "Набережний квартал-Жаботинського" вона разом з іншими фінансувала будівництво житлового будинку, та є заінтересованою особою в отриманні квартири. Повернення будівельного майданчика та об`єкта будівництва у розпорядження ТОВ "Олімпекс Транс" позбавляє її права отримати квартиру.
Так,18 лютого 2016 року позивач, як асоцієваний член кооперативу уклала договір з ОК "Набережний квартал-Жаботинського" про сплату внесків у кооператив (а.с.6-10).
Згідно з підпунктом 1.5. розділу 1 договору від  18 лютого 2016 року, як учасник кооперативу вона мала отримати у власність об`єкт нерухомості з наступними характеристиками (параметрами): квартира АДРЕСА_7 ,  АДРЕСА_8 , житловий будинок  за  АДРЕСА_9 :АДРЕСА_5 Жаботинського(будівельна адреса).
За змістом ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, за захистом яких може бути пред`явлений позов до суду.
Відповідно до приписів ч.3 ст.215 ЦК України,  якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
При цьому, Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа", тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.
У зв`язку з цим виділяють декілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі:
1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором;
2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені;
3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно).
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст.3,15,16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права.
Отже, позивачка, реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним пунктів 5.5.1,8.7,8.8 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року , стороною якого не є, зобов`язана довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний нею договір порушує (зачіпає) її права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
ОСОБА_1 звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним пункти 5.5.1,8.7,8.8 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року, укладеного між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського», не будучи його стороною, зобов`язана в порядку ст.ст.12,81 ЦПК України довести, яким чином порушуються (зачіпаються) її права та законні інтереси.
Так, обґрунтовуючи порушене право, на захист якого було подано даний позов, позивачка посилається на те, що укладенням освоюваного правочину порушено її право на отримання квартири. 
При цьому, як станом на дату укладення договору від 18 лютого 2016 року з ОК "Набережний квартал-Жаботинського", так і станом на час укладення договору 17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» вона не була ні користувачем (орендарем), ані власником житлового приміщення, яке вона бажає отримати, нею сплачено вступний внесок, який вона сплатила при вступу в кооператив та цільовий внесок, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу (пункти 1.4.1,1.4.2 Договору).
Більш того, умовами договору про сплату внесків не передбачено передачу кооперативом приміщення його члену в момент підписання договору, передача квартири та набуття прав на неї можливо, коли саме кооператив завершить будівництво житлового будинку.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку проте, що позивачем належним чином не обґрунтовано порушень її прав та охоронюваних законом інтересів відповідачами під час укладання договору 17 жовтня 2014 року, а саме: пунктами 5.5.1,8.7,8.8 договору.
При цьому позовна заява позивачки, та її обґрунтування не містять конкретних доводів та не зазначають доказів того, яким чином буде змінено наявну ситуацію, тобто, відновлено право, якщо таке право порушене, в разі задоволення позовних вимог.
Крім цього, в силу положень ст.204 ЦК України правомірність правочину презюмується, тому, обов`язок доведення обставин, з якими закон пов`язує визнання судом частково оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.
Отже, позивачем не доведено факту невідповідності пунктів 5.5.1,8.7,8.8 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року чинному законодавству на момент його вчинення та факт порушення її права на час укладання цього договору.
Разом з тим, уклавши спірний договір 17 жовтня 2014 року відповідачі діяли за вільним волевиявленням, яке відповідало їх внутрішній волі, володіли необхідною цивільною дієздатністю, мали на меті настання реальних правових наслідків та виключно тих прав та обов`язків, які передбачені цим договором. Аналіз умов спірного договору свідчить про укладення відповідачами змішаного договору, який містить елементи договору про спільну діяльність та договору підряду, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначеним ст.6 ЦК України.
Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідків.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Олімпекс Транс" та   ОСОБА_1  не укладено жодного правочину, майнові права за договором на об`єкт незавершеного будівництва від товариства до позивача ОСОБА_1 не передавались і не відчужувалися, а факт оплати внесків у ОК «Набережний квартал-Жаботинського» не зумовлює наявність у позивачки законного інтересу щодо положень пунктів 5.5.1,8.7,8.8 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року.
Крім того, ТОВ «Олімпекс» є забудовником та замовником будівництва житлового будинку, до завершення будівництва об`єкта нерухомого майна та прийняття його в експлуатацію, замовнику будівництва належить не право власності на цей об`єкт, а майнові права на нього.
Доводи апелянта про те, що вказаними пунктами договору її права порушені є необґрунтованими, з наступних підстав.
Так, зміст договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року вказує на то, що після завершення будівництва об`єкту, відповідачі ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» повинні розподілити житлові та нежитлові приміщення між собою та набути на них право власності.
30 липня 2015 року відповідачі уклали додаткову угоду №2, якою внесено додаткові положення до розділів 2 та 5 договору, а також змінили розподіл часток приміщень у будівництві(т.1а.с.177-184).
Оскільки ОК «Набережний квартал - Жаботинського» не виконало положень договору від 17 жовтня 2014 року в частині фінансування будівництва, об`єкт в експлуатацію не введено, тому рішенням Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року (справа №916/3315/16) договір між ОК «Набережний квартал - Жаботинського» та ТОВ «Олімпекс» розірвано. Постановою апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 13 березня 2018 року рішення суду першої інстанції у частині розірвання договору залишено без змін(т.1а.с.230-243).
Рішення суду від 01 серпня 2017 року мотивовано тим, що у спірних правовідносинах за договором співпраці №14/10-17 від 17 жовтня 2014 року, відповідачем ОК «Набережний квартал - Жаботинського» прийняті на себе зобов`язання зі своєчасного введення об`єкта в експлуатацію (до 01 травня 2016), що фактично включає в себе як здійснення фінансування об`єкта будівництва, так і здійснення нагляду за проведенням робіт із капітального будівництва та, в тому числі, дотримання вимог проектної документації. Втім зазначені зобов`язання виконувалися відповідачем неналежним чином і така протиправна поведінка відповідача значною мірою позбавила позивача ТОВ «Олімпекс» того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме: отримання приміщень у 2-х секційному 22-х поверховому житловому будинку з метою їх подальшої реалізації на умовах, визначених сторонами у договорі співпраці, у зв`язку з чим суд визнав допущені відповідачем ОК «Набережний квартал - Жаботинського» порушення зобов`язань у спірних правовідносинах істотними та на підставі ч. 2 ст.651 ЦК України дійшов висновку про наявність підстав для розірвання спірного договору.
Крім того, Одеський апеляційний господарський суд в постанові від 02 листопада 2017 року дійшов висновку, що протиправні дії відповідача ОК «Набережний квартал - Жаботинського» спричинили виникнення правового режиму самочинного будівництва та зумовили анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, отриманого позивачем ТОВ «Олімпекс». Протиправна поведінка кооперативу, відповідального за організацію та забезпечення будівництва у відповідності до закону, призвела до негативних наслідків для ТОВ «Олімпекс».
При цьому  судом встановлено, що згідно пункту 8.8 договору від 17 жовтня  2014 року  кооператив зобов`язаний передати (повернути) ТОВ «Олімпекс»  будівельний майданчик, а також всю документацію, отриману від позивача, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту припинення договору, незалежно від підстав його припинення. З припиненням договору співпраці у відповідача відсутні правові підстави для використання будівельного майданчику та утримання у себе проектної документації.
Тому доводи апелянта про повернення будівельного майданчика та об`єкта будівництва у розпорядження ТОВ "Олімпекс Транс" позбавляє її права отримати квартиру є безпідставними, оскільки ОК «Набережний квартал - Жаботинського» не має будь-яких правових прав на житловий будинок, який є об`єктом договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року, оскільки договір є розірваний і будівельний майданчик та вся документація повернуто ТОВ "Олімпекс Транс".
Більш того, між ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК «Набережний квартал - Жаботинського» вирішувалась низька спорів в адміністративному порядку, рішення яких набрали законної сили: постанова окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року(справа №815/954/16, залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року; постанова Одеського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року(справа №815/955/16), залишена без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року; постанова Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року(справа №815/956/16), залишена без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року (т.1а.с.211-216,218-222).
Під час розгляду справ суди адміністративної юрисдикції відхилили доводи  ТОВ "Олімпекс Транс"в частині посилань на передання ОК «Набережний квартал-Жаботинського» функцій замовника будівництва, встановивши в рамках досліджуваної адміністративної справи факт відсутності переходу від товариства до кооперативу статусу замовника будівництва а отже, й відповідних прав та обов`язків, які випливають з даного статусу, зокрема щодо наявності майнових прав на всі приміщення на об`єкті будівництва.
Таким чином, на теперішній час  як забудовником, так і єдиним замовником будівництва житлового будинку є саме: ТОВ "Олімпекс Транс", тому вказані обставини не підлягають доказуванню з огляду на приписи ч. 4 ст. 82 ЦІІК України.
Доводи  апелянта про те, що  вона як заінтересована особа    намагається визнання вказаних пунктів  правочину недійсним для приведення сторін недійсного правочину до того стану, який   сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, до уваги не приймається, оскільки  позивачкою ОСОБА_1  не було доведено, а судом не встановлено, порушення прав та законних інтересів позивачки, саме: пунктами 5.5.1,8.7,8.8 договору про співпрацю від 17 жовтня 2014 року, що в силу приписів чинного законодавства, є необхідною передумовою для задоволення позову.
Крім того, на теперішній час згідно  інформації  з  Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Господарського суду Київської області від 12 березня 2020 року (справа №911/1175/18) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Наяда-Сервіс» до боржника ОК «Набережний квартал-Жаботинського» про банкрутство, визнано банкрутом ОК «Набережний квартал-Жаботинського» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Кришталева, будинок 3, ідентифікаційний код - 39446851) та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.   Призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Бершадського С.М.
Після офіційного оприлюднення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, в порядку ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» незалежно від настання строку виконання зобов`язань.
Тому  ОСОБА_1  не позбавлена права звернутися  до суду для задоволення  своїх вимогщодо внесків, які було зараховано нею на рахунок ОК«Набережний квартал-Жаботинського» за договором від 18 лютого 2016 року. 
З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено в чому полягає порушення її прав та законних інтересів пунктами 5.5.1,8.7,8.8 договору, укладеним 17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського». 
Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені. 
Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тарасенко Євгенії Василівни в інтересах  ОСОБА_3  Володимирівни залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24 квітня 2020 року.

Головуючий 

Судді: