Ухвала
 
01 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 696/1883/15-ц
провадження № 61-34001св18
Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С.П., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - дочірнє сільськогосподарське підприємство «Агрокомплекс»,
треті особи:відділ Держгеокадастру у Кам`янському районі Черкаської області, Кам`янська районна державна адміністрація Черкаської області,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження питання про поновлення касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Кам`янському районі Черкаської області, Кам`янська районна державна адміністрація Черкаської області, про визнання договору оренди землі припиненим, за касаційною скаргою дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року у складі судді Шкреби В. В., та на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Гончар Н. І., Пономаренка В. В.,
ВСТАНОВИВ:
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» (далі - ДСП «Агрокомплекс»), треті особи: відділ Держземагенства у Кам`янському районі Черкаської області, Кам`янська районна державна адміністрація Черкаської області, про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки.
Позов мотивовано тим, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 155189 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,26 га з кадастровим номером 7121885000:03:000:0025, що розташована в адміністративно-територіальних межах Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області.
16 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та ДСП «Агрокомплекс» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 5 років, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.
У серпні 2015 року ОСОБА_1 направила листа до ДСП «Агрокомплекс» про своє небажання продовжувати дію договору оренди земельної ділянки, проте відповідач по закінченню строку дії договору оренди продовжував користуватися земельною ділянкою та відмовився в добровільному порядку повернути земельну ділянку позивачу, так як здійснив державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки не в 2010, а в 2013 році, а тому бажає використовувати земельну ділянку протягом 5 років з часу державної реєстрації договору оренди землі, тобто до 2018 року.
Посилаючись на відсутність у орендодавця волевиявлення на продовження строку дії правочину, ОСОБА_1 просила суд визнати, починаючи з
16 вересня 2015 року, припиненим спірний договір оренди земельної ділянки № 202 від 16 вересня 2010 року та стягнути з ДСП «Агрокомплекс» понесені судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції 
Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року, позов  ОСОБА_1  задоволено.
Визнано припиненим з 16 вересня 2015 року договір оренди землі № 202 від 16 вересня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ДСП «Агрокомплекс».
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що закінчення дії договору потрібно рахувати з 16 вересня 2010 року, коли спірний договір укладений між сторонами, а факт державної реєстрації 01 червня 2013 року не змінює закінчення дії правочину. Оскільки позивач в установленому порядку у серпні 2015 року завчасно повідомила листом відповідача про наміри припинити договірні правовідносини у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди, орендні правовідносини між сторонами припинилися.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2017 року ДСП «Агрокомплекс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано її матеріали з Кам`янського районного суду Черкаської області.
Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У червні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
У червні 2019 року справу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року зупинено касаційне провадження у справі № 696/1883/15-ц до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 322/1178/17 (провадження 
№ 14-338цс19).
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позовну заяву 
ОСОБА_1 , суди першої та апеляційної інстанцій не звернули належної уваги на відсутність спору між сторонами, оскільки на момент подачі позову ДСП «Агрокомплекс» не отримувало лист від позивача про небажання продовжувати дію договору оренди.
Крім того, оскільки державна реєстрація договору була проведена у 
2013 році, чим сторони здійснили конклюдентні дії щодо узгодження та встановлення строку дії договору оренди - 5 років із моменту державної реєстрації.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, помилково вважав, що державна реєстрація правочину не змінює факту укладання договору у 2010 році, посилаючись при цьому на правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162цс13, від 25 грудня 
2013 року у справі № 6-118цс13.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
Відзив на касаційну скаргу від учасників справи не надходив. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 155189 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 3,26 га з кадастровим номером 7121885000:03:000:0025, що розташована в адміністративно-територіальних межах Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області.
16 вересня 2010 року між ОСОБА_1 та ДСП «Агрокомплекс» укладено договір оренди земельної ділянки № 202 строком на 5 років, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, на умовах платності.
16 вересня 2010 року між сторонами підписано акт прийому-передачі зазначеної земельної ділянки. 
01 червня 2013 року здійснено державну реєстрацію договору оренди, що підтверджується витягом про державну реєстрацію.
12 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до ДСП «Агрокомплекс» з повідомленням про наміри припинити оренду належної їй земельної ділянки, так як вважала, що договір закінчує свою дію в 2015 році.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19) від 15 січня 2020 року, якою касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Волна» задоволено. Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення. У позові ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Волна» про витребування земельної ділянки відмовлено.
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше, відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України.
З огляду на викладене, та на те, що перестали існувати обставини, які були підставою для зупинення касаційного провадження у справі 
№ 696/1883/15-ц, Верховний Суд у складі суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне поновити касаційне провадження у справі № 696/1883/15-ц.
Керуючись пунктом 14 частини першої статті 253, статями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Поновити касаційне провадження № 61-34001св18 у справі № 696/1883/15-ц за позовом  ОСОБА_1 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: відділ Держгеокадастру у Кам`янському районі Черкаської області, Кам`янська районна державна адміністрація Черкаської області, про визнання договору оренди землі припиненим, за касаційною скаргою дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 12 травня 
2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя                                                           В. М. Сімоненко
 
Судді                                                                              А. А. Калараш
 
                                                                                          С. Ю. Мартєв
 
                                                                                          Є. В. Петров
 
                                                                                                              С. П. Штелик