ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року                                        м.Дніпро                    Справа №  904/5956/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач),
суддів Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,
розглянувши у приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 (суддя Петренко І.В., повне рішення складено 17.02.2020) у справі № 904/5956/19
за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,        м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області
про стягнення 85050,39 грн плати за користування вагонами

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» 85050,39 грн плати за користування вагонами.
Позовні вимоги обґрунтовані затримкою вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника, за що і нарахована плата за користування вагонами.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 у справі        № 904/5956/19 позов задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» 85050,39 грн плати за користування вагонами.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю факту затримки вагонів з вантажем понад час безкоштовного їх зберігання з вини вантажовласника, оскільки він несвоєчасно вивільнив прийомо-здавальні колії, що спричинило неможливість приймання вантажу станцією призначення.

2.          Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 у справі № 904/5956/19 в частині стягнення з відповідача 9761,31 грн плати за користування вагонами та ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в частині стягнення 9761,31 грн відмовити
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи, внаслідок чого ухвалене необґрунтоване рішення.
Скаржник зазначає, що він був готовий прийняти вагони, затримані залізницею на підходах до станції Рядова, про що ним було зазначено в актах, складених для нарахування плати за користування вагонами.
Скаржник, в якості обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на недоведеність позивачем факту зайнятості колій на станції Рядова, а саме, не доведено факту зайнятості цих колій саме з вини відповідача. Відповідач був готовий прийняти на свої під`їзні колії спірні вагони, затримані відповідно до наказів № 1319, 1321, починаючи з 11:30 14.06.2019, а позивач не довів наявності вини відповідача у затримці вагонів.
Враховуючи наявну можливість прийняти спірні вагони, скаржник вважає, що позивач мав закінчити дію наказів № 1319 і № 1321, починаючи з 11:30 14.06.2019, внаслідок чого розрахована скаржником плата за користування вагонами відповідно до наказів № 1319, № 1321, № 1333 становить 75289,08 грн, тобто на 9761,31 грн менше, ніж нараховано позивачем.
На підставі викладеного скаржник просить апеляційний господарський суд оскаржуване рішення частково скасувати і відмовити у задоволенні вимого про стягнення зайво нарахованої плати за користування вагонами.

3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» відзив на апеляційну скаргу не надало.

4.          Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б. відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 у справі № 904/5956/19.
Розгляд скарги вирішено провести у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

5.          Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (залізниця) 14.12.2017 уклало з Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (власник колії) договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ «ПГЗК», яка примикає до станцій Терни і Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця»          ПАТ «Українська залізниця» № ПР/М-17-2/14-744/НЮ0дч (далі – Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії).
Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії укладений з протоколом розбіжностей від 21.12.2017 в редакції власника колії.
Відповідно до пункту 1 Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії, згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Терни – стрілками № 2, № 4, № 6 у парній горловині станції та до станції Рядова – стрілкою № 8 до колії № VІ станції Рядова.
Згідно з пунктом 6 Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПрАТ «ПГЗК», подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6,       № 7, № 8, № 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії «Придніпровська залізниця» для ПрАТ «ПГЗК», подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 3-А, № 3-Б, № І,     № ІІ, № 4, № 5, № VІ, № 7, № 8, № 9, № 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Пунктом 19 Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23.12.2017 до 23.12.2022 включно.
Відповідно до перевізних накладних № 42655076, № 42655043; № 42655050;               № 42655084; № 42655068; № 42655456; № 42643676; № 42643726; № 42643734; № 42643643; № 42643692; № 42643569; № 42643627; № 42643718; № 42643593; № 42643650; № 42643619; № 42643635; № 42643585; № 42643742; № 42643668; № 42643577; № 42643759; № 42643601; № 42643684; № 42643700; № 47172119; № 47172127; № 50179308; № 50188770; № 50188465; № 49995681; № 49951510; № 50187046; № 49729080; № 50198183; № 50195866; № 50204965; № 50216969 залізницею у червні 2019 року прийнято вагони до перевезення на станцію призначення –Рядова. Одержувачем вантажу за вказаними накладними є Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
На шляху прямування, згідно наказів № 1319 від 13.06.2019; № 1321 від 14.06.2019;   № 1333 від 16.06.2019 затримані вагони з вантажем, що перевозились у наступних поїздах: № 1462 (індекс поїзда 4005-54-4572), № 2172 (індекс поїзда 4005-51-4572), № 3707 (індекс поїзда 4564-19-4572), у зв`язку з неможливістю приймання їх вантажовласником – Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» і відсутністю технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення Рядова.
Про зайнятість приймально-відправних колій станціями затримки Савро, Кривий Ріг-Головний, Жовті Води-1 складені акти форми ГУ-23, а саме:
- акт № 5275 від 14.06.2019 в якому зазначено про затримку вагонів з вини вантажоодержувача згідно із наказом № 1321 (час початку затримки – 14.06.2019 о 02:00);
- акт № 26/25 від 16.06.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на підставі наказу № 1333 від 16.06.2019 через неприйняття їх вантажовласником з причин скупчення вагонів по станції Рядова Придніпровської залізниці та несвоєчасне вивільнення колій від вантажу, що прибув на адресу ПрАТ «ПГЗК» (час початку затримки – 16.06.2019 о 13:45);
- акт № 128 від 13.06.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на підставі наказу 1319 через несвоєчасне вивільнення вагонів вантажовласником (час початку затримки  -13.06.2019 о 22:29).
Про затримку вагонів на станціях Кривий Ріг-Головний, Жовті Води-1 та Савро, станцією призначення – Рядова повідомлено відповідача згідно повідомлень № 10, № 26 і   № 128.
Згідно з актами про затримку вагонів форми ГУ-23а затримані вагони відправлені до станції призначення, а саме:
- відповідно до акта № 8 від 14.06.2019 вагони, затримані згідно із наказом № 1321, відправлені 14.06.2019 о 13:40;
- відповідно до акта № 26/25 від 16.06.2019 вагони, затримані згідно із наказом          № 1333, відправлені 17.06.2019 о 09:10;
- відповідно до акта № 128 від 14.06.2019 вагони, затримані згідно із наказом № 1319, відправлені 14.06.2019 о 16:35.
Позивачем за весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника була нарахована плата за користування вагонами за відомостями плати форми ГУ-46 за № 20069825, № 20069103, № 2006825, № 16069091, № 16069096,                  № 16069097 у розмірі 85050,96 грн.

6.          Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії.
Відповідно до статей 3, 8 Закону України «Про залізничний транспорт» № 273/96-ВР від 04.07.1996 законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства   залізничного   транспорту   загального  користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для  всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Згідно із статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі – Статут залізниць), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію  залізничної  колії (договором на подачу та забирання вагонів).
За змістом статті 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Міністерство транспорту затверджує: Правила перевезення вантажів (далі – Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Умовами пунктів 2.1, 2.5 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі – Правила обслуговування залізничних під`їзних колій) встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У  разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника  колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на  передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.
За змістом  положень частин 1, 2 статті 119 Статуту залізниць України за  користування  вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами,  власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами – суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Відповідно до пункту 17 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 (далі – Правила користування вагонами і контейнерами),  внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000        № 644.
Згідно з пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання  вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Пунктом 4 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.
Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та  хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Матеріали справи свідчать, що у червні 2019 року за перевізними накладними            № 42655076, № 42655043; № 42655050;  № 42655084; № 42655068; № 42655456; № 42643676; № 42643726; № 42643734; № 42643643; № 42643692; № 42643569; № 42643627; № 42643718; № 42643593; № 42643650; № 42643619; № 42643635; № 42643585; № 42643742; № 42643668; № 42643577; № 42643759; № 42643601; № 42643684; № 42643700; № 47172119; № 47172127; № 50179308; № 50188770; № 50188465; № 49995681; № 49951510; № 50187046; № 49729080; № 50198183; № 50195866; № 50204965; № 50216969 залізницею прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача – Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», станція призначення – Рядова Придніпровської залізниці.
Наказами № 1319 від 13.06.2019, № 1321 від 14.06.2019 та № 1333 від 16.06.2019 на шляху прямування у зв`язку з неможливістю приймання їх вантажовласником – Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» і відсутністю технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення – Рядове Придніпровської залізниці, затримані наступні вагони з вантажем:
- на станції Савро затримані 42 вагони, що перевозилися поїздом № 1462 (індекс поїзда № 4005-54-4572)4
- на станції Кривий Ріг-Головний затримані 53 вагони, що перевозилися поїздом        № 2172 (індекс поїзда № 4005-51-4572);
- на станції Жовті Води-І затримані 52 вагони, що перевозяться поїздом № 3707 (індекс поїзда № 4564-19-4572).
З матеріалів справи вбачається, що неможливість приймання вагонів, що перевозяться у вищезазначених поїздах, викликана накопиченням великої кількості вагонів на станції  призначення Рядове, що призвело до зайнятості колій для прийняття вагонів.
Відповідно до наявних в матеріалах справи актів загальної форми ГУ-23 підтверджується зайнятість іншими вагонами колій, в яких зафіксовано затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта.
Наведені обставини свідчать про те, що на момент прибуття вагонів з вантажем у складі зазначених поїздів на станції Савро, Кривий Ріг-Головний і Жовті Води-І, на станції призначення – Рядове прийомо-здавальні колії для прийняття вантажу відповідачем були зайняті іншими вагонами, що унеможливило подальший рух поїздів № 1462, № 2172, № 3707 до станції призначення та своєчасне прийняття відповідачем вантажу, внаслідок чого вагони у складі цих поїздів затримані вказаними станціями.
Порядок видачі залізницею вантажів одержувачу врегульований положеннями Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року (надалі – Правила видачі вантажів).
Умовами пунктів 1, 2 Правил видачі вантажів встановлено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами).
Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідача (вантажоодержувача) було належним чином повідомлено про прибуття вагонів на станції Савро,                    Кривий Ріг-Головний і Жовті Води-І та їх затримку.
Абзацами 2, 3 статті 46 Статуту залізниць України встановлено, що вантажі, які прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з  24-ої години дати вивантаження  вантажу  (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Згідно із пунктом 32 Правил видачі вантажу одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти із станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів передбачені Правилами зберігання вантажів. Для вивозу вантажу із станції одержувач зобов`язаний пред`явити накладну. Якщо вивезення вантажу провадиться після закінчення терміну безкоштовного зберігання, то одержувач зобов`язаний пред`явити представнику станції, який видає вантаж, квитанцію про сплату збору за зберігання вантажу.
Вантаж, що прибув на вищевказані станції затриманий, відповідач його своєчасно не забрав, внаслідок чого вагони з вантажем простоювали на коліях вказаних станцій залізниці.
За фактом затримки на коліях станцій Савро, Кривий Ріг-Головний і Жовті Води-І у зв`язку з простоюванням вагонів, залізницею у відповідності до вимог Правил користування вагонами і контейнерами складені акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких в подальшому складені відомості плати за користування вагонами, за якими відповідачу нарахована плата за користування вагонами в загальній сумі 85050,39 грн.
Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. 
Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України        № 334 від 28.05.2002.
За змістом положень пункту 3 Правил складання актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту,  але не менше як двома особами.
Матеріали справи, на підтвердження зайнятості приймально-відправних колій станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини відповдіача містять складені станціями Савро, Кривий Ріг-Головний і Жовті Води-І акти загальної форми ГУ-23 та акти загальної форми ГУ-23-а, складені працівниками станцій.
Пунктом 5 Правил зберігання вантажів передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Згідно із пунктом 8 даних Правил збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці – з моменту затримки. 
За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, незалежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (пункт 9 Правил).
Факт затримки вагонів з вантажем відповідача з його вини на вказаних станціях понад часу безкоштовного їх зберігання підтверджується актами загальної форми ГУ-23.
Збір за зберігання вантажу встановлений у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009.
Нарахування збору за зберігання вантажу здійснене позивачем на підставі відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 20069825, № 20069103, № 2006825,            № 16069091, № 16069096, № 16069097 у розмірі 85050,39 грн.
За змістом статті 599 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений  строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог частини 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами, відбулася з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача та зайнятості прийомо-здавальних колій. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23 і ГУ-23а, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Також у вказаних актах зазначені номери залізничних накладних.
Розрахунки плати за спірними відомостями плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства. 
Відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами, встановлених пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача плати за користування вагонами в сумі 85050,39 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Слід також звернути увагу, що наявність тимчасово вільних колій на станції – це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору. Разом з тим, несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.
          Звертаючись із апеляційною скаргою, відповідач не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування судового рішення.

7.          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 у справі № 904/5956/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2020 у справі        № 904/5956/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.06.2020.

Головуючий суддя                                                                      І.О. Вечірко

Суддя                                                                                          Л.М. Білецька

          Суддя                                                                                          Ю.Б. Парусніков