Справа № 366/1034/19                                                                                 Головуючий у суді І інстанції Тетервак Н.А.
Провадження № 33/2198/2020                                                                                                     Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130  КУпАП
                                                                                        
                                                                    П О С Т А Н О В А

02 червня 2020 року                                                                                      м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чубарова Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2019 року щодо 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:   АДРЕСА_1 ,
 
                                                                 В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 21.04.2019 року о 17 годині 30 хвилин в смт. Красятичі Поліського району Київської області, по вул. Воздвиженській, керував транспортним засобом марки АЗЛК 412 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків; проба 0,76% проміле.
 
Постановою Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2019 року                  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.; стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
 
На вказану постанову адвокатом Чубаровим Д.В. в інтересах ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 06.06.2019 року, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду в суді першої інстанції та з оскаржуваною постановою ознайомився лише 08.05.2020 року, що засвідчено його підписом.
  
Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.
 
У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 06.06.2019 року, а апеляційна скарга була направлена до суду засобами поштового зв`язку 14.05.2020 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.
Вказана апелянтом причина такого значного пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути визнана судом як поважна, виходячи з наступного.
 
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №082001 від 21.04.2019 року ОСОБА_1 було поставлено підписи та надано пояснення /а. с. 1/.
 
Окрім того, Іванківським районним судом Київської області про судове засідання 06.06.2019 року ОСОБА_1 повідомлявся у встановленому КУпАП порядку /а. с. 7/, однак, до суду першої інстанції він не з`явився.
 
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього, до суду першої інстанції для з`ясування обставин руху справи щодо нього не звертався. 
 
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).
 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,
 
   п о с т а н о в и в:
 
Відмовити адвокату Чубарову Денису Вікторовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2019 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала. 

 
      Суддя                                                                                                             О.М. Капічон