ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/679/19		
Провадження № 22-ц/821/512/20		
категорія: 304000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Василенко Л. І. 
суддів: Бородійчука В .Г., Карпенко О. В.,   
секретаря: Анкудінова О. В.   
учасники справи:
позивач: товариство з  обмеженою відпоавідальністю "Компаньйон Фінанс"   
відповідач:  ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 січня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним у складі: головуючої судді: Тептюка Є. П., 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

22 березня 2019 року ТОВ «Компаньйон Фінанс» звернулося в суд з позовом до  ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 22 серпня 2018 року між Товариством та відповідачем було укладено Договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606. Цей Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації ОСОБА_1 на інтернет сайті позивача і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.
Відповідно до умов п. 3.1. Договору, позивачем було надано грошові кошти відповідачу, який в свою чергу зобов`язується повернути їх у встановлені строки та сплатити проценти згідно відсоткової ставки за кожен день користування.
Позивач свої зобов`язання за вказаним Договором виконав, а саме надав ОСОБА_1 позику в розмірі 14 950 грн 00 коп., що підтверджується платіжним повідомленням проведеним системою ВЕЙ ФОР ПЕЙ (карточка бухгалтерського розрахунку № 365 за період 01.01.2018 - 17.01.2019).
Однак, відповідачем зобов`язання взяті на себе за Договором не виконані та станом на 07 березня 2019 року він має заборгованість в сумі 23 757 грн 73 коп. 
Також вказує, що на підтвердження дотримання ним письмової форми ним надано копії Договору про надання позики у тому числі на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606 із зазначенням у графі підпис ОТП паролю, який було введено відповідачем у відповідне поле для підписання Договору після ознайомлення з офертою позивача.
Крім того, позивачем отримано Розпорядження Нацкомфінпослуг № 326 від 05 березня 2019 року в якому вказувалось, що введення ОСОБА_1 ОТП паролю було здійснено без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», зокрема ст. 11 та ст. 12.
У зв`язку з тим, що Нацкомфінпослуг ставить під сумнів дійсність вказаного Договору, позивач змушений звернутись до суду про визнання його дійсним.
Просив суд визнати дійсним Договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606, укладений 22 серпня 2018 року між ТОВ «Компаньйон Фінанс» та ОСОБА_1 
Стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором, яка станом на 07 березня 2019 року складає 23 757 грн 73 коп., що складається з 11 884 грн 16 коп. - заборгованість за кредитом; 4 640 грн 27 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 833 грн 30 коп. - заборгованість за пенею, 400 грн - заборгованість за штрафом.

07 травня 2019 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Яцюка М. В. подано зустрічний позов про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним. 
Зустрічний позов мотивований тим, що перед укладенням спірного Договору позивач за зустрічним позовом отримав інформацію від ТОВ «Компаньйон Фінанс» а саме: « Пример расчета стандартной процентной ставки: при оформлении займа на сумму 1000 грн, сроком на 65 дней плата за кредит составит 1202 грн 50 коп. Если вы берете займ первый раз, тогда процентная ставка составит 0,01% в день. К примеру, за кредит суммой 1000 грн., на 65 дней всего нужно заплатить 1006 грн 50 коп.»
Тобто, позивачу за зустрічним позовом перед укладенням договору, так і після укладення не було надано інформацію про сукупну вартість кредиту, про конкретні умови кредитного договору, не було надано для ознайомлення текст кредитного договору.
Отже, в порушення Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач за зустрічним позовом не надав позивачу за зустрічним позовом, в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону та права ОСОБА_1 . 
Просив визнати недійсним договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606 від 22 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Компаньйон Фінанс». 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 січня 2020 року позовні вимоги за первісним позовом ТОВ «Компаньйон Фінанс» до ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Визнано дійсним Договір про надання позики у тому числі на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606, укладений 22 серпня 2018 року між ТОВ «Компаньйон Фінанс» та ОСОБА_1 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компаньйон Фінанс» кредитну заборгованість в сумі 23 757 грн 73 коп. за Кредитним договором № 1-1-80606 від 22 серпня 2018 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компаньйон Фінанс» 1 921 грн 00 коп. судового збору.
В задоволенні зустрічного позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги про визнання дійсним договору надання позики на умовах фінансового кредиту підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 , надавши всі персональні дані для отримання позики, зазначивши платіжну картку для отримання коштів, вніс у електронному вигляді в Договорі фінансового кредиту № 1-1-80606 від 22 серпня 2018 року код-підпис, що свідчить про його фактичне погодження з позивачем всіх істотних умов договору. Крім того, отримавши кошти, частково погашав борг, тобто виконуючи його умови, що свідчить про його визнання ОСОБА_1 , однак в повному обсязі кошти не повернув, тим самим порушивши його умови. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог по зустрічному позову ОСОБА_1 , суд виходив із їх необґрунтованості. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 10 лютого 2020 року, представником ОСОБА_1 адвокатом Яцюком М. В., з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, порушено питання про скасування рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 січня 2020 року з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог по первісному позову та задоволення позовних вимог по зустрічному позову. 
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначив, що суд, приймаючи до провадження справу в частині первісного позову, не переконався в тому, що за всі позовні вимоги сплачено судовий збір. Крім того, скаржник вважає, що судом не було залучено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, оскільки саме нею піддано сумніву введення ОСОБА_1 паролю без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі викладеного в Розпорядженні № 326 від 05 березня 2019 року, в якості відповідача, тоді як ОСОБА_3 повинен мати статус третьої особи. 
Судом не надано належної оцінки вищезазначеному розпорядженню, його змісту, а також відсутності доказів його оскарження до окружного адміністративного суду, та відповідно рішення, яким би вказане розпорядження визнано незаконним чи скасовано. Матеріали справи не містять даних про те, що позивач виконав вимоги розпорядження. 
Суд першої інстанції встановивши укладення між сторонами Договору в усній формі, не перевірив його відповідність вимогам закону. Саме тому, за переконанням скаржника, вступають в дію посилання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на порушення Закону України «Про електронну комерцію», посилання сторони відповідача на порушення ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, умов Закону України «Про захист прав споживачів» та умов Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно сторони домовилися про укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, в свою чергу прийняття пропозиції ОСОБА_1 здійснено шляхом зазначення у відповідному чек-боксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик ТОВ «Компаньйон Фінанс», без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абзацу 3 ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з яким відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки порядок акцептування пропозиції відповідача не відповідає вимогам закону, відповідачем по зустрічному позову надано фінансову послугу позивачу ОСОБА_1 з недотриманням порядку укладення електронного договору, а оспорюваний договір є таким, що не прирівнюється до договору у письмовій формі та в силу приписів ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Компаньйон Фінанс» висловив свої заперечення, щодо доводів апеляційної скарги, заначивши, що мотиви наведені в ній не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування цілком обґрунтованого рішення місцевого суду. 
Щодо посилання скаржника у поданій скарзі на сплату судового збору позивачем не в повній мірі Товариство зазначило наступне. 
З позовною заявою ТОВ «Компаньйон Фінанс» було надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 921 грн. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25 березня 2019 року позовну заяву ТОВ «Компаньйон Фінанс» залишено без руху з підстав сплати судового збору не в повній мірі, з наданням строку для усунення наведеного недоліку. На виконання вказаної ухвали суду позивачем 11 квітня 2019 року подано заяву з доданою до неї квитанцією про доплату судового збору в розмірі 1921 грн 00 коп. Таким чином, вказаний аргумент апеляційної скарги спростовують наведені обставини.
Щодо визначення кола відповідачів у справі та підстав звернення з позовом, то дане право належить саме позивачу, реалізацію якого він і здійснив виходячи з підстав невиконання ОСОБА_1 умов укладеного Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту, зазначивши останнього в якості відповідача. Лише у зв`язку з тим, що Нацкомфінпослуг ставить під сумнів дійсність зазначеного Договору позивач вбачав необхідність звернення до суду з вимогою про визнання дійсним договору. 
Судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно досліджено розпорядження Нацкомфінпослуг як окремо так і в сукупності з іншими доказами, що надавалися сторонами під час розгляду справи, що відповідно стало підставою для задоволення позовних вимог. 
Щодо вимог позивача про визнання наведеного Договору дійсним та зустрічних позовних вимог про визнання його недійсним, Товариство у поданому відзиві зазначило наступне. Оформляючи Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту 22 серпня 2018 року № 1-1-80606 на сайті ТОВ «Компаньйон Фінанс» в письмовій формі в електронному вигляді, ОСОБА_1 скористався способом його підписання визначеним абз. 2. ч. 1. ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», яким регламентовано що за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
В свою чергу на підтвердження укладення та підписання Договору № 1-1-80606, позивачем було додано до позовної заяви його паперову копію, укладеного в електронному вигляді, із зазначенням в Розділі «Підпис сторін» одноразового ідентифікатору, що і є підтвердженням того, що ОСОБА_1 його було підписано. При цьому, надавши всі персональні дані, відповідач зазначив платіжну картку для отримання коштів, вніс у відповідні вікна Договору код-підпис, фактично погодивши з позивачем всі істотні умови Договору, отримав кошти, однак не повернув їх, а використав на власні потреби.
Виходячи з наведеного, Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №1-1-80606 від 22 серпня 2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченій ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, і при його укладенні досягнуто згоди з усіх істотних умов. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
УхвалоюЧеркаського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено на 19 березня 2020 року на 11 год. 00 хв. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд, але без виклику в судове засідання. Водночас, беручи до уваги клопотання представника ТОВ «Компаньйон Фінанс» розгляд справи було відкладено на 07 квітня 2020 року на 11 год. 30 хв. 
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року відкладено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на 29 квітня 2020 року на 12 год. 00 хв. з проведенням його з повідомленням учасників справи про її розгляд та їх викликом у судове засідання. В подальшому розгляд справи відкладено на 27 травня 2020 року на 15 год. 30 хв. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

22 серпня 2018 року між ТОВ «Компаньйон Фінанс» та ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання позики у тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606 (т. 1 а.с. 10-12, 60-62).
Так, за умовами п. 5 укладеного між сторонами Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606, від 22 серпня 2018 року кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 14 950 грн 00 коп., а позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит щомісячними платежами (аннуїтентні) відповідно до графіку погашення кредиту, а також сплатити 1% за користування кредитом та інші обов`язкові платежі з кінцевим терміном погашення до 22 березня 2019 року.
Пункт 5.3 приведеного Договору містить розпис сукупної вартості кредиту, а саме, що загальна (орієнтовна) вартість кредиту - 33 663,80 грн, відсоткова ставка в день - 1 % 118,84 грн, реальна річна процентна ставка - 253,83 грн.
Відповідно до п. 6 вказаного Договору клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Згідно п. 7 умов цього Договору про надання кредиту у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення позичальником, поручителем умов договору поруки, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій.
Пунктом 8 Договору визначено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх зобов`язань, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або частини) та/або сплати процентів за кредит та/або комісій, кредитор має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі 2,5% за кожен день прострочення, штраф 200 грн.
Графік платежів, з зазначенням конкретних: дат платежу, сум платежу, сум основного боргу та сум процентів визначений п. 9 приведеного Договору. 
Також у Договорі зазначено про те, що з усіх інших питань, що не врегульовані положеннями цього Договору сторони керуються положеннями Правил, які є невідємною частиною Договору. Правила розміщені на офіційному веб-сайті Товариства з зазначенням адреси розміщення.
Сума позики в розмірі 14950 грн 00 коп., що визначена Договором була перерахована платіжною системою ВЕЙ ФОР ПЕЙ, що підтверджується карточкою бухгалтерського рахунку № 365 за період 01 січня 2018 року - 17 січня 2019 року (т. 1 а.с. 22)
Згідно з карткою обліку виконання Договору № 1-1-80606 від 22 серпня 2018 року ОСОБА_1 частково погашався отриманий кредит (тіло боргу - 3 065 грн 84 коп.; відсотки - 10 802 грн 79 коп.; штраф - 200 грн 00 коп.) (т. 1 а. с. 20-21).
Однак повністю, у відповідності до його умов, Договір виконаний не був, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Розмір вказаної заборгованості підтверджується її розрахунком, що проведений позивачем і з якої слідує, що відповідач має заборгованість зі сплати: кредиту - 11 884,16 грн, процентів за користування кредитом - 4 640,27 грн, пені - 6 833,30 грн, штрафу за прострочення повернення кредиту - 400 грн, що в цілому становить 23 757 грн 73 коп. (т. 1 а. с. 20-21).
Як вбачається з долученої до матеріалів справи паперової копії Договору з додатками про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1-80606 від 22 серпня 2018 року, ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 14 950 грн 00 коп., з роз`ясненням предмету Договору, порядком укладання Договору, зміни та припинення його дії (т. 1 а. с. 10-19).
Крім того, вказано умови надання позики на умовах фінансового кредиту, порядок надання самого кредиту та порядок його повернення. У вказаному договорі складено графік платежів, зазначено порядок дострокового повернення кредиту та відповідальність забезпечення виконання зобов`язань. Вказаний договір підписаний електронним підписом та одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження дотримання позивачем письмової форми свідчить введений ОТП пароль, який було направлено ОСОБА_1 , та який введений у відповідне поле для підписання договору після ознайомлення з офертою (т. 1 а. с. 12).
Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 05 березня 2019 року № 326, прийняття пропозиції ОСОБА_1 здійснено без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі ( т. 1 а. с. 24-25).
Згідно з довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01 квітня 2019 року № 276-ВП, на рахунок ОСОБА_1 , було проведено успішну трансакцію належних ТОВ «Компаньйон Фінанс» грошових коштів в сумі 14 950 грн 00 коп. ( т. 1 а. с. 49-50).
Відповідно до копій покрокового заповнення анкети та Договору в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Компаньйон Фінанс», ОСОБА_1 було зроблено усі необхідні дії з ідентифікації, додавання картки, ознайомлення з умовами кредитування, заповнення анкети та додавання фотографій ( т. 1 а. с. 51-62).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частинами 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, судом в цілому вірно застосовано норми матеріального права, якими врегульовуються спірні правовідносини, та не допущено порушення норм процесуального права.
Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», ЦК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Господарським, статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно вимог ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Таким чином, Договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1- 80606 від 22 серпня 2018 року, укладений між ТОВ «Компаньйон Фінанс» та ОСОБА_1 , відповідає всім вимогам цивільного законодавства, а також вимогам, які встановлені спеціальним законодавство, яке безпосередньо контролює відносини у сфері споживчого кредитування. Його було укладено та підписано в електронній формі і такі дії сторін відповідають приписам ст. 6 та 627 ЦК України, ст. ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 є дієздатною особою, яка в повній мірі має можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміти наслідки вчинення певних дій та можливість відмовитись від вчинення таких дій, що будуть суперечити її інтересам.
Підписанням Договору,  ОСОБА_1 , скориставшись способом його підписання визначеним абз. 2. ч. 1. ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», яким регламентовано що за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, підтвердив свою згоду із запропонованими умовами кредитного договору, що свідчить про його вільне волевиявлення, спрямоване на укладення договору саме на тих умовах, що визначені в Договорі. Укладення договору відбулося відповідно до чинного законодавства та внутрішніх правил Товариства з вільного волевиявлення скаржника та будь-яких перешкод з боку відповідача.
Також, колегія судів апеляційного суду звертає увагу на те, що ОСОБА_1 добровільно звернувся до ТОВ «Компаньйон Фінанс» за позикою. Можливість детально ознайомитися з умовами кредитного договору йому була надана. Також на те, що він мав право відмовитись від підписання кредитного договору, якщо, як він вважав, умови запропонованого йому договору містять несправедливі умови або були інші підстави, які змусили його засумніватись в законності договору. 
Крім того, навіть після укладання спірного Договору, ОСОБА_1 мав право протягом 14 календарних днів з дня його укладення відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі і в разі отримання позичальником грошових коштів, що безпосередньо визначеноумовами Договору, а саме п. 6. 
Проте, ОСОБА_1 даним правом не скористався та протягом трьох місяців виконував умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
На момент укладання спірного Договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників цього правочину було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків.
В укладеному Договорі визначені всі його умови, зокрема розмір наданої позики на умовах фінансового кредиту, строк дії договору, порядок надання та повернення, розмір плати за користування коштами, права та обов`язки сторін, їх відповідальність.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 Цивільно-процесуального кодексу України. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до правової позиції ВСУ (справа N 6-1341цс15) Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.
Однак, з огляду на наявні докази виконання Товариством обов`язку щодо надання ОСОБА_1 інформації про умови отримання кредиту, правові підстави для визнання кредитного договору недійсним відсутні.
Водночас, ОСОБА_1 приймаючи даний Договір як укладений у відповідності до вимог законодавства, частково виконав його умови, шляхом повернення суми кредиту з урахуванням процентів по ньому. Однак, внаслідок припинення ним виконання, утворилася заборгованість, яка на момент звернення позивача до суду становить 23 757 грн 73 коп. 
Крім того, в якості підстави для звернення ОСОБА_1 до суду із зустрічним позовом слугувало звернення Товариства з первісним позовом та, зокрема, розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 326 від 05 березня 2019 року, яким зобов`язано ТОВ «Компаньйон фінанс» усунути порушення, що не є предметом спору при розгляді даної цивільної справи. 
Стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності правочину. Зокрема правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. До компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг не входить визнання договорів недійсними. У разі незгоди з прийнятим рішенням, ТОВ «Компаньйон фінанс» не позбавлене права оскаржити розпорядження у встановлений законодавством спосіб.
Таким чином, за викладених підстав апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, та приходить до висновку про їх обґрунтованість та вмотивованість. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі. 
Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районно го суду Черкаської області від 15 січня 2020 року  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
Повний текст постанови складено 01 червня 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко 

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко