ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 червня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/122/20
Головуючий у першій інстанції – Хоменко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/707/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Євстафіїва О.К., Іванової О.І.,
секретар: Позняк О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку при звільненні з військової служби,
дата та місце складання повного тексту рішення: 24 лютого 2020 року, м.Чернігів

                                        В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , оформлене протоколом №8 від 11 грудня 2019 року, про зняття ОСОБА_1 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в сел.Гончарівському; визнати незаконним та скасувати пункт №3, абз. №5 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року №2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 », відповідно до якого ОСОБА_1 зі складом 4 (чотири) особи було знято з квартирної черги для отримання житла в сел.Гончарівському Чернігівської області; зобов`язати відповідача прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 зі складом 4 (чотири) особи на квартирний облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в сел.Гончарівське Чернігівської області в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 11 грудня 2019 року зі збереженням часу перебування на першочерговій черзі, як учасника бойових дій. 
Позовна заява мотивована тим, що старшого прапорщика ОСОБА_1 , головного старшину ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до ч.6 ст.26 з урахуванням підпункту «а» ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у відставку (по закінченню контракту) та з 24 вересня 2019 року виключено зі списків військової служби. В січні 2020 року йому стало відомо, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №2295 від 19 грудня 2019 року його було неправомірно знято з квартирної черги для отримання житла в сел.Гончарівському. Позивач є учасником бойових дій, має стаж військової служби 22 роки та був зарахований на квартирний облік у загальній черзі на отримання житлового приміщення з 01 вересня 2005 року, отримує пенсію за вислугу років, проте оскаржуваними рішеннями його було неправомірно знято з квартирного обліку.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , оформлене протоколом №8 від 11 грудня 2019 року, про зняття його з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в смт Гончарівське Чернігівського районну Чернігівської області; визнано незаконним та скасовано пункт № 3, абзац № 5, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року № 2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 », відповідно до якого, його зі складом 4 (чотири) особи було знято з квартирної черги для отримання житла в смт Гончарівському Чернігівського району Чернігівської області; зобов`язано відповідача прийняти рішення про поновлення позивача разом з родиною на квартирному обліку в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 11 грудня 2019 року зі збереженням часу перебування на обліку - з 01 вересня 2005 року в загальній черзі та з 30 квітня 2015 року у списку першочергового забезпечення житлом , як учасника бойових дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з того, що на час звільнення з військової служби ОСОБА_1 мав стаж військової служби понад 20 років, та був зарахований на квартирний облік до списку першочергового забезпечення житлом як учасник бойових дій, отримує пенсію за вислугу років, в даному випадку відсутні підстави для зняття його з квартирного обліку на підставі п.1 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», так як даним пунктом не врегульовано питання зняття військовослужбовців з квартирного обліку, тому право ОСОБА_1 підлягає поновленню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Військова частина № НОМЕР_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на необґрунтованість та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ЖК УРСР рішення про залишення на обліку за місцем роботи визначається військовою частиною, а громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин. 
Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що згідно п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року визначено, що на обліку можуть залишитися лише три категорії військовослужбовців, зокрема які звільнені з військової служби за віком, звільнені за станом здоров`я, або у зв`язку зі скороченням штату, проте ОСОБА_1 не підпадає під жодну з них. Даний Порядок та протокол житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 не суперечить Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. 
В апеляційній скарзі командир ВЧ НОМЕР_1 посилається на правову позицію висловлену в постанов ВС від 25 вересня 2019 року у справі №127/18942/16-ц.
Крім того відповідач не погоджується з рішенням суду в частині стягнення судових витрат та вважає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону, не поніс жодних судових витрат, тому відсутні підстави для стягнення витрат з відповідача. 

Від представника ОСОБА_1 – адвоката АкуленкаВ.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона позивача вважає висновок суду першої інстанції таким, що відповідає нормам матеріального права, які регулюють порядок забезпечення житлом військовослужбовців, а також звільнених в запас військовослужбовців, а апеляційна скарга ВЧ НОМЕР_1 такою що не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає, виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 24 вересня 2019 року № 235 (по стройовій частині) старшого прапорщика ОСОБА_1 , головного старшину ВЧ НОМЕР_1 було звільнено з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу. Направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зараховано до військового оперативного резерву першої черги команди В1815. Визначено, що вислуга років станом на 24 вересня 2019 року у збройних силах становить: 24 роки 02 місяці 02 дні – календарна, 01 рік 05 місяців 08 днів – пільгова (а.с.12).
Протоколом житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 від 11 грудня 2019 було прийнято рішення щодо зняття з квартирного обліку військовослужбовця – старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи, у зв`язку зі звільненням по закінченню контракту відповідно до р.6 п.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, що підтверджується копією протоколу № 8 (а.с.7).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 №2295 «Про затвердження рішення житлової комісії військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 » було затверджено даний протокол житлової комісії від 11 грудня 2019 року №8, старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи, звільненого 24 вересня 2019 року по закінченню контракту с.26 ч.5 п.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» знято з квартирного обліку на підставі р.6 п.1 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року №380 (а.с.6).
Також в матеріалах справи наявний витяг з протоколу №7 засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 01 вересня 2005 року яким прийнято рішення про зарахування на квартирний облік з 01 вересня 2005 року старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї: дружина – ОСОБА_2 , 1980 року народження, син – ОСОБА_3 , 2000 року народження, з включенням в книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 за №147 на підставі п.п.1 п.13 Правил обліку громадян, п.1 ст.34 ЖКУ (а.с.16).
Згідно Витягу з протоколу №3 засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 29 березня 2007 року, прапорщику ОСОБА_1 20 квітня 2007 року було видано ордер № 198 на службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без зняття з квартирного обліку (а.с.21-22).
З Довідки про перевірку житлових умов від 08 листопада 2007 року вбачається, що за висновком житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 під час перевірки житлових умов військовослужбовця ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , зараховано на квартирний облік в загальну чергу для покращення житлових умов (а.с.15). 
Протоколом №8 засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 28 жовтня 2010 року було прийнято рішення про внесення змін до квартирної справи старшого прапорщика ОСОБА_1 у зв`язку з народженням доньки та зараховано в загальну чергу зі складом сім`ї: дружина – ОСОБА_2 , 1980 року народження, донька – ОСОБА_4 , 2010 року народження, син – ОСОБА_3 , 2000 року народження, з включенням в книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 №138 на підставі наказу МО України № 577 від 06 жовтня 2006 року (а.с.26).
Також вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (а.с.8).
Відповідно до Витягу з протоколу №6 засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 30 квітня 2015 року внесено зміни з ув`язку з отриманням посвідчення учасника бойових дій та старшого прапорщика ОСОБА_1 включено до списку першочергового забезпечення житлом з 30 квітня 2015 року, на підставі п.14 ст.12 ЖКУ (а.с.30).
Згідно довідки Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №2547 від 11 грудня 2018 року, ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , його син ОСОБА_5 та його дочка ОСОБА_6 зареєстровані та постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19). 
ОСОБА_6 разом з родиною участі у приватизації на території Гончарівської селищної ради не приймали (а.с.21-23).
Відповідно до довідки КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» №199 від 19 травня 2015 року, Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 травня 2015, право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по смт.Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області не зареєстровано, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності відсутні ( а.с.31-35).

Як вірно зазначає суд першої інстанції, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, яким визначено механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців – осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.
Відповідно до п.22 даного Порядку облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Пунктом 24 даного Порядку визначено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік – підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Згідно п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку громадян та потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування – у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Такі ж приписи містяться і у пункті 29 Порядку.
Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно пункту 1 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженою Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
В той же час, як вірно зазначив суд першої інстанції, дана норма не регулює питання зняття військовослужбовців з квартирного обліку у зв`язку з закінченням контракту. 
Суд першої інстанції, взявши до уваги при вирішенні даного спору принцип верховенства права та додержання балансу між інтересами позивача і відповідача, правильно виходив з того, що рішення об`єднаної житлової комісії від 11 грудня 2019 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05 червня 2019 № 852 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » про зняття з квартирної черги старшого прапорщика ОСОБА_1 є незаконними та відповідно такими, що підлягають скасуванню.
Згідно ч.1ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).
З урахуванням установлених судом обставин, апеляційний суд доходить висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а відповідні висновки суду першої інстанції відповідають встановленим у справі обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, що відповідно до ЖК УРСР рішення про залишення на обліку за місцем роботи визначається військовою частиною, а громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин, відхиляються апеляційним судом, оскільки, як зазначено вище, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено саме Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а пункту 1 розділу 6 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» не регулює питання зняття з квартирного обліку. 
Доводи апеляційної скарги, що на обліку можуть залишитися лише три категорії військовослужбовців, проте ОСОБА_1 не підпадає під жодну з них, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні відповідачем норм права та підстав задоволення позову ОСОБА_1 .
Крім того, відхиляються доводи апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 щодо стягнення з відповідача судових витрат, оскільки вони ґрунтуються на невірному розумінні особою, яка подає апеляційну скаргу норм процесуального законодавства.

Принцип пропорційності у розумінні практики ЄСПЛ полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазначає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.
Оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права ґрунтуються на неправильному розумінні та власному тлумаченні норм чинного законодавства України, та спрямовані на встановлення та переоцінку обставин справи, яким суд надав правильну правову оцінку.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що ухвалою судді Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року при відкритті провадження було задоволено клопотання ВЧ НОМЕР_1 про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, на підставі ч.2 ст.136 ЦПК України, з ВЧ НОМЕР_1 також слід стягнути судовий збір в сумі 3783 грн 60 коп. в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1   залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року – без змін.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн 60 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий:                               Судді: