П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6354/18	

Головуючий І інстанції Завальнюк І.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів -  Косцова І.П., Танасогло Т.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року про відмову в прийняті додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
06.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо залишення його заяви від 26.09.2018 року без розгляду та зобов`язати розглянути його заяву від 26.09.2018 року з урахуванням обставин встановлених судом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року (ухваленим за заявою позивача від 28.01.2019р. в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.09.2018 року. Зобов`язано Нерубайську сільську раду Біляївського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2018 року.
Вказане рішення суду 1-інстанції сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалося.  
17.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року шляхом зобов`язання голови Нерубайської сільської ради подати звіт про його виконання.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року вказану вище заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - задоволено. Зобов`язано голову Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року у справі №420/6354/18.
22.05.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду від голови Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області надійшов звіт про виконання судового рішення, відповідно до якого, на земельній комісії Нерубайської сільської ради Біляївського району 17.05.2019 року була розглянута заява ОСОБА_1 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року по справі №420/6354/18, за результатами розгляду яких, вирішено повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на пленарному засіданні 7-го скликання Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.
У зв`язку із зазначеним, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року Відповідачу було встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р. у справі №420/6354/18, а саме до 10.06.2019 року.
 07.06.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду від голови Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області надійшов звіт від 06.06.2019 року, відповідно до якого, рішенням Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №650-VII від 04.06.2019р. ОСОБА_1 було у виділенні вільної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку (в межах норм ст.121 ЗК України) на території Нерубайської сільської ради Біляївського району та наданні дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо відведеної земельної ділянки, у зв`язку з ненаданням до заяви графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року прийнято звіт Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 06.06.2019р. про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р. та окрім іншого, зазначено вважати це рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р. по справі № 420/6354/18 виконаним у повному обсязі.
Вказана ухвала суду 1-ї інстанції від 13.06.2019р. ні позивачем, ні відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалася.  
09.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення по даній справі додаткового рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 про ухвалення по справі №420/6354/18 додаткового судового рішення - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 19.08.2019 року подав апеляційну скаргу (разом із клопотанням про витребування доказів) в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року та ухвалити нове додаткове рішення. 
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 року вказану вище апеляційну скаргу позивача було залишено без руху з підстав не сплати судового збору.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року відрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.
07.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із клопотанням про залучення до участі у даній справі в якості 3-ї особи Національного агентства з питань запобігання корупції. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2020 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів та про залучення до участі у даній справі в якості 3-ї особи Національного агентства з питань запобігання корупції - відмовлено та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без участі сторін.
Враховуючи встановлений на всій території України «особливий» режим «карантину», приписи ч.3 ст.252, ч.6 ст.262, ст.263, п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, характер спірних правовідносин та приймаючи до уваги те, що в даному випадку розглядається апеляційна скарга на процесуальну ухвалу суду 1-ї інстанції, а також з метою запобігання поширенню як на території України, так і приміщеннях 5 ААС, респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої «коронавірусом SARS-CoV-2» та убезпечення як сторін по справі, так і працівників суду від вищевказаної особливо небезпечної інфекційної хвороби, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, без участі сторін та на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов з огляду на наступне.
Так, як встановлено судовою колегію з матеріалів справи та вже зазначалося вище, 09.07.2019 року позивач ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги ст.252 КАС України, подав до суду 1-ї інстанції заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення з підстав того, що окружним судом при прийнятті 30.01.2019р. остаточного рішення по даній справі фактично не було розглянуто подане разом із позовом клопотання від 06.12.2018р. про витребування у Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області інформації щодо вільного вільних земельних ділянок на території Нерубайської сільської ради, відведених для будівництва та обслуговування житлових будинків, а також фактично задоволено одну із позовних вимог не в повній редакції, в якій він її виклав у уточненій позовній заяві (т.б. не вказано фразу «з урахуванням обставин, встановлених судом»).
Проте, як свідчать матеріали справи, 07.08.2019р. Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні вказаної вище заяви ОСОБА_1 про ухвалення у справі додаткового рішення.
Так, відмовляючи у задоволені заяви позивача від 09.07.2019р., суд 1-ї інстанції, посилаючись на вимоги ч.2 ст.252 КАС України, виходив з того, що дана заява про ухвалення додаткового судового рішення була подана ОСОБА_1 вже після виконання відповідачем судового рішення у повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши доводи апеляційної скарги позивача, уважно дослідивши його заяву від 09.07.2019р., матеріали справи та наявні в них докази, в цілому погоджується з вказаними вище висновками суду 1- інстанції та вважає їх обґрунтованими.      
Так, дійсно, як передбачено приписами п.1 ч.1  ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Разом з тим, одночасно слід звернути увагу на положення ч.2 ст.252 КАС України, якою, в свою чергу, чітко визначено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано лише тільки до закінчення строку на виконання судового рішення.
Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже неодноразово вказувалося вище, 30.01.2019р. Одеський окружний адміністративний суд ухвалив рішення (яке до речі було прийнято за заявою позивача від 28.01.2019р. в порядку письмового провадження), яким повністю задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 , а саме визнав протиправною бездіяльність Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо не розгляду його заяви від 26.09.2018р. та зобов`язав Нерубайську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2018 року (а.с.29).
При чому, слід звернути увагу на той факт, що вказане вище рішення суду 1-інстанції від 30.01.2019р. ні позивачем, ні відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалося та відповідно, 04.03.2019р. набрало законної сили.  
Більш того, як видно з матеріалів справи, 12.03.2019р. Одеським окружним адміністративним судом було видано позивачу виконавчий лист по справі №420/6354/18 (а.с.49).
Далі, як свідчать матеріали справи Одеським окружним адміністративним судом 22.04.2019р. було задоволено відповідну заяву позивача та винесено ухвалу, якою встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р. та зобов`язано голову Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області подати до окружного суду протягом 1-го місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання цього судового рішення (а.с.45).
Однак, матеріалами справи встановлено, що, у зв`язку з невиконанням судового рішення від 30.01.2019р. в у визначений судом місячний строк, Одеським окружним адміністративним судом 24.05.2019р. було прийнято нову ухвалу, якою встановлено новий строк, а саме до 10.06.2019р., для виконання цього рішення суду (а.с.66).
В подальшому, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. (яка, в свою чергу, також в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалася) прийнято звіт Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 06.06.2019р. (вих.№02-17-653) про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р. по справі №420/6354/18, в якому зазначено, що Нерубайська сільська рада на своєму пленарному засіданні, на виконання вказаного вище судового рішення від 30.01.2019р., розглянула заяву ОСОБА_1 від 26.09.2018р. та прийняла рішення №650-УІІ від 04.06.2019р. про відмову позивачу (стягувачу) у її задоволенні та виділенні вільної земельної ділянки (а.с.72-80). 
При цьому, одночасно слід звернути увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про оскарження позивачем вказаного вище рішення Нерубайської сільської ради №650-УІІ від 04.06.2019р.  
Окрім того, також необхідно зазначити й про те, що в абз.2 вищевказаної ухвали від 13.06.2019р. окружний суд, зокрема ухвалив (вирішив), що у зв`язку з прийняттям звіту від 06.06.2019р., рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року вважається виконаним у повному обсязі.
При цьому, судова колегія ще раз звертає увагу на той факт, що вказана вище ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалася та на цей час є чинною.
Таким чином, враховуючи приписи ч.2 ст.252 КАС України та приймаючи до уваги зміст рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2019р. (яке позивачем не оскаржувалося та набрало законної сили 04.03.2019р.) та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. (яка теж позивачем не оскаржувалася та набрала законної сили), судова колегія вважає, що судом 1-ї інстанції, в даному випадку, цілком правомірно було відмовлено у прийнятті по даній справі додаткового судового рішення, оскільки заява про його ухвалення була подана ОСОБА_1 09.07.2019р., т.б. вже після виконання відповідачем судового рішення від 30.01.2019р. у повному обсязі.
Що ж стосується інших тверджень (підстав) позивача, вказаних в апеляційній скарзі та заяві про ухвалення додаткового рішення від 09.07.2019р., т.б. про не зазначення судом 1-ї інстанції в резолютивній частині свого кінцевого рішення від 30.01.2019р. вказаної ним в уточненій позовній заяві формулювання «з урахуванням обставин, встановлених судом» (друга п/вимога, а.с.21), то судова колегія з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, у відповідності до приписів ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Зазначені положення Конституції кореспондуються зі ст.14 та ч.1 ст.370 КАС України, відповідно до яких, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, з аналізу вищевикладених законодавчих норм вбачається, що рішення суду (яке в свою чергу, згідно із ст.246 КАСУ, складається з вступної, мотивувальної і резолютивної частини), яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання суб`єктом владних повноважень разом з усіма зазначеними у ньому встановленими обставинами справи та висновками суду, а отже вказівка щодо окремого чи додаткового зазначення в резолютивній частині судового рішення формулювання (т.б. фрази, на якій наполягає позивач) «з урахуванням обставин, встановлених судом», на думку судової колегії, є необґрунтованим та фактично зайвим.
Не вимагають зазначення в резолютивній частині судового рішення таких «вказівок» (формулювань) і приписи ч.5 ст.246 КАС України, а ч.2 ст.9 КАС України, в свою чергу, взагалі дозволяє суду, за певних обставин, вийти за межі заявлених позовних вимог.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, апеляційним судом беззаперечно встановлено, що суд 1-ї інстанції, в даному конкретному випадку, фактично розглянув усі 2 (дві) заявлені позивачем в «уточненій» позовній заяві позовні вимоги (в т.ч і щодо повернення сплаченого позивачем судового збору, який УДКС вже реально повернуло, а.с.48) та 30.01.2019р. ухвалив рішення про їх повне задоволення, яке, в свою чергу, як вже вказувалося вище, позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалося, 04.03.2019р. набрало законної сили та, відповідно до ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. (яка теж позивачем не оскаржувалася і набрала законної сили), виконано у повному обсязі, а тому відповідно, жодних належних підстав, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.252 КАС України, для ухвалення по даній справі додаткового судового рішення не має.  
Стосовно ж зазначеного позивачем в апеляційній скарзі факту не розгляду судом 1-ї інстанції його письмового клопотання від 06.12.2018р. про витребування доказів, судова колегія зазначає, що дійсно окружним судом при вирішенні справи по суті фактично не було прийнято конкретне процесуальне рішення щодо розгляду вказаного клопотання, що, в свою чергу, є процесуальним порушенням, однак це порушення, на думку суду 2-ї інстанції, не призвело до неправильного вирішення справи та не вплинуло на прийняте по даній справі рішення.  
Окрім того, з цього приводу одночасно слід зауважити, що у відповідності до абз.2 ч.2 ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою виключно тільки для скасування або зміни судового рішення (а не ухвалення додаткового рішення), і то, виключно у тому випадку, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
І на останнє, судова колегія, при прийнятті остаточного рішення по даному спору, також вважає за необхідне звернути увагу позивача й на те, що останній, в даному випадку, на цей час ще не позбавлений права продовжувати в подальшому оскаржувати до суду дії чи бездіяльність відповідача (Нерубайської сільської ради) з інших підстав, в тому числі й оскаржити вищевказане рішення сільради №650-УІІ від 04.06.2019р. про відмову у виділенні йому вільної земельної  ділянки, і вже рамках тих справ повторно заявляти аналогічні клопотання про витребування необхідних доказів (інформації) та продовжувати реалізовувати своє право на отримання земельної ділянки.  
До того ж, ще слід вказати й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.243,252,308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29.05.2020р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                Ю.В. Осіпов

Судді:                                                                                    І.П. Косцова

                                                                                                    Т.М. Танасогло