УХВАЛА

10 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  927/517/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В. І., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Міськсвітло" Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області
у складі судді Лавриненко Л. М.
від 18.09.2019 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Корсак В. А., Демидова А. М., Ходаківська І. П.
від 21.01.2020

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
до Комунального підприємства "Міськсвітло" Чернігівської міської ради, Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради
співвідповідачі: Чернігівська міська рада, Виконавчий комітет Чернігівської міської ради
про стягнення 96 618,80 грн,                              

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2019 у справі № 927/517/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.   
   
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020, рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2019 у справі № 927/517/19 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Міськсвітло" Чернігівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" 96   618,80 грн. В решті позовних вимог   відмовлено. 

19 лютого 2020 року Комунальне підприємство "Міськсвітло" Чернігівської міської ради звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 927/517/19.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, який набрав чинності з 08.02.2020, внесені зміни до законодавчих актів України. З огляду на те, що Комунальне підприємство "Міськсвітло" Чернігівської міської ради звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 19.02.2020, касаційна скарга розглядатиметься у відповідності із внесеними змінами.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Міськсвітло" Чернігівської міської ради, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287  Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною 5 статті 12  Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 96 618,80 грн,   що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2020 рік - 210 200,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 927/517/19 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Водночас у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі Комунальне підприємство "Міськсвітло" Чернігівської міської ради посилається, на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики проте не наводить обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. При цьому зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи та заперечення проти висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, а доводи - не стосуються питань права та правозастосування.

Крім того, зазначені у касаційній скарзі посилання на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду (постанова від 04.04.2018 у справі № 2-1474/11-ц, постанова від 16.10.2019 у справі № 0508/1310/2012), колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що правовий висновок у цій справі, не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

При цьому, Суд зазначає, що використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд, розглянувши доводи, викладені у касаційній скарзі дійшов висновку про відсутність підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи.
Керуючись статтями 12, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Міськсвітло" Чернігівської міської ради у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 927/517/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                              Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                    О. А. Кролевець

                                                                                                                                В. І. Студенець