УХВАЛА
06 березня 2020 року 
Київ
справа №340/2099/19
адміністративне провадження №К/9901/4615/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевіривши касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №340/2099/19 за позовом  ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про стягнення з відповідачів солідарно середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі: 129 607,82 грн.

Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 7 листопада 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Це рішення Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 28 січня 2020 року скасував і ухвалив постанову, якою позов задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправною бездіяльність управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо не здійснення виплати ОСОБА_1 всіх належних йому сум при проведенні розрахунку при звільненні;

- стягнув на користь ОСОБА_1 з управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі: 74 925,19 грн.

В іншій частині позову відмовив.

17 лютого 2019 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №340/2099/19, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2019 року залишити без змін.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху.

Згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Цією ж нормою встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову майнового характеру, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною четвертою статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Оскільки, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року, то судовий збір підлягає сплаті за ті вимоги, які задоволені судом.

Як вже зазначено вище, оскаржуваними судовими рішеннями задоволено вимоги немайнового і майнового характеру.

Так, суд визнав протиправною бездіяльність управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо не здійснення виплати ОСОБА_1 всіх належних йому сум при проведенні розрахунку при звільненні. Тобто, суд задовольнив одну вимогу немайнового характеру.

Крім того, оскаржуваним судовим рішенням ухвалено стягнути на користь ОСОБА_1 з управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі: 74 925,19 грн. Тобто, суд задовольнив одну вимогу майнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" (чинному на час звернення позивача до суду) станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 грн.

На основі цього, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області за подання касаційної скарги на судове рішення у спорі з вимогами майнового і немайнового характеру має сплатити 3 073,60 грн судового збору, з яких 1 536,80 грн за вимогу немайнового характеру (1921  грн х 0,4 х 200%) і 1 536,80 грн за вимогу майнового характеру (74 925,19   грн х 1% = 749,25 грн, що менше за 0,4 розміру прожиткового мінімуму, а тому збір за майнову вимогу повинен обраховуватися: 1 921 грн х 0,4 х 200%).

Отже, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області за подання касаційної скарги на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року має сплатити судовий збір в сумі: 3 073,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 38004897;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, тому її слід залишити без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №340/2099/19 за позовом  ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про стягнення коштів залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду