Постанова
Іменем  України
 
29 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 495/2252/17
 
провадження № 61-14057 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                       Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач - Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області; 
відповідач -ОСОБА_1 ;
представник відповідача - ОСОБА_2 ; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2018 року у складі судді Шевчук Ю. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 31 травня                       2019 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М., Погорєлової С. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2017 року Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - Білгород-Дністровське ОУ ПФУ Одеської області), правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії.
 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білгород-Дністровському ОУ ПФУ Одеської області як отримувач пенсії за віком з                             29 квітня 2015 року. Під час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 надав трудову книжку б/н від 23 квітня 1973 року, згідно якої його було звільнено з посади заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з 08 лютого 2008 року.
23 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського ОУ ПФУ Одеської області із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з працевлаштуванням, надавши розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 29 березня 2016 року № 40/к-2016 про поновлення його на роботі на посаді заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з 08 лютого 2008 року, розпорядження від 18 квітня 2016 року № 56/к-2016 про звільнення                           ОСОБА_1 із займаної посади з 19 квітня 2016 року, довідку Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровськго районну Одеської області                                      від 22 червня 2016 року № 577 про те, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду старости села Долинівка з 20 квітня 2016 року.
Вважає, що ОСОБА_1 не мав права на отримання пенсії з 29 квітня 2015 року,          у зв`язку з чим за період з 29 квітня 2015 року по 31 липня 2016 року виникла переплата пенсії на загальну суму 33 480,50 грн, яка складається з двох сум: 1) переплати в розмірі 25 718,77 грн за період з 29 квітня 2015 року (дати призначення пенсії) по 19 квітня 2016 року (дати звільнення з посади згідно розпорядження від 18 квітня 2016 року № 56/к-2016), яка виникла у зв`язку з поновленням його на посаді заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з 08 лютого 2008 року, про що управлінню стало відомо при поданні відповідачем заяви про перерахунок пенсії, тобто через 3 місяці після винесення розпорядження від 29 березня 2016 року № 40/3-2016 про поновлення його на роботі; 2) переплати в розмірі 7 761,28 грн за період з 20 квітня 2016 року по 31 липня 2016 року, яка виникла у зв`язку із працевлаштуванням ОСОБА_1 на роботу в Маразліївську сільську раду на посаду старости села Долинівка згідно довідки Маразліївської сільської ради від 22 червня 2016 року № 577, наданої до управління 23 червня 2016 року, тобто, через три місяці після працевлаштування відповідача. 
Вказувало, що староста села є посадовою особою місцевого самоврядування, тому відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово, у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України) у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії не виплачуються.
Зазначало, що у зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2017 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»                                  від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ, відповідно до якого посада старости села з 01 січня 2017 року належить до посад державної служби, 11 січня 2017 року відповідачу було проведено перерахунок пенсії, в результаті якого з 01 січня 2017 року виплату пенсії відповідачу поновлено, як працюючому пенсіонеру, в розмірі 85 % призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
У зв`язку з поновленням пенсії, у лютому 2017 року відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачу було проведено відрахування з пенсії надміру виплачених коштів в розмірі 20 % пенсії, яка належить до виплати, в сумі 792,18 грн (за січень-                                  лютий 2017 року). Загальний залишок неутриманої суми переплати пенсії станом на 01 травня 2017 року складає 32 687,87 грн.
Листом від 04 серпня 2016 року відповідач повідомлявся про виникнення переплати пенсії та необхідність повернути її у добровільному порядку, що було залишено відповідачем без виконання. 
 
Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, Білгород-Дністровське ОУ ПФУ Одеської області просило суд стягнути з ОСОБА_1 суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 32 687,87 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області           від 08 червня 2018 року позов Білгород-Дністровського ОУ ПФУ Одеської області задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білгород-Дністровського ОУ ПФУ Одеської області суму надміру виплаченої пенсії у розмірі 32 687,87 грн. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не повідомив орган, що призначає пенсію, а саме - Білгород-Дністровське ОУ ПФУ Одеської області про своє працевлаштування, тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача надміру виплаченої пенсії у визначеному позивачем розмірі у відповідності до вимог статей 1212, 1214 ЦК України. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня                         2018 року залишено без змін. 
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що надані сторонами докази та встановлені судом обставини свідчать про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку щодо необхідності повідомляти Пенсійний фонд про своє працевлаштування та недобросовісність з боку набувача пенсії, що спричинило зайве нарахування відповідачу суми пенсійного забезпечення.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                           від 11 вересня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 495/2252/17 із Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. 
Зупинено виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
У вересні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 квітня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 

Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій невірно встановлено обставини справи, що призвело до порушення норм законодавства, не враховано, що на час призначення йому пенсії інших доходів або засобів існування у нього не було, тому пенсія була отримана ним як добросовісним набувачем. Ніяких зловживань з його боку або несвоєчасних повідомлень позивача про зміну у працевлаштуванні ним не допускалося. Зазначав, що 29 квітня 2016 року повідомив позивача про своє працевлаштування, а 23 червня 2016 року на вимогу працівника Пенсійного фонду надав довідку про місце працевлаштування. Вказував, що при нарахуванні йому пенсії позивач був повідомлений, що він був у вимушеному прогулі з вини роботодавця, що підтверджено судовими рішеннями, у зв`язку з чим суди попередніх інстанцій безпідставно не застосували до спірних правовідносин положення статті 1215 ЦК України.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, посилаючись на те, що підстав для скасування рішень першої та апеляційної інстанцій немає, суди дійшли правильного висновку про задоволення позову, оскільки чинним законодавством прямо передбачений обов`язок пенсіонера своєчасно повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійних виплат, тому невиконання відповідачем вказаних вимог законодавства є зловживанням з його боку, яке призвело до виникнення переплати пенсії. 
 
Доводи особи, яка подала відповідь на відзив на касаційну скаргу
 
У відповіді на відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що при зверненні за призначенням (перерахунком) пенсії необхідно враховувати у тому числі і усні звернення особи. Тому вважав, що при повідомленні                                  29 квітня 2016 року про своє працевлаштування, працівники Пенсійного фонду повинні були запропонувати йому скласти відповідну заяву та у встановлений законом строк винести письмове рішення, а не обмежуватись витребуванням довідки з місця роботи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білгород-Дністровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з                              29 квітня 2015 року (а. с. 2). 
 
Під час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 надав трудову книжку б/н від 23 квітня 1973 року, згідно якої його було звільнено з посади заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації з 08 лютого 2008 року.
 
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду Одеської області від 06 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з 08 лютого 2008 року (а. с. 40-44, 45-47).
 
На підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду Одеської області від 06 квітня 2011 року Білгород-Дністровською районною державної адміністрацією Одеської області винесено розпорядження                         від 29 березня 2016 року № 40/к-2016 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління-інженера управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації з 08 лютого 2008 року (а. с. 8).
 
Відповідно до розрядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 18 квітня 2016 року № 56/к-2016 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 19 квітня 2016 року у зв`язку з переходом на виборну посаду старости села Долинівка Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а. с. 7). 
 
Згідно з довідкою від 22 червня 2016 року № 577 Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 прийнятий на посаду старости села Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської області з 20 квітня 2016 року (а. с. 9).
 
23 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Білгород-Дністровського ОУ ПФУ Одеської області з заявою про здійснення перерахунку пенсії в зв`язку з працевлаштуванням (а. с. 6).
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2017 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ, відповідно до якого посада старости села з 01 січня 2017 року належить до посад державної служби, 11 січня 2017 року відповідачу було проведено перерахунок пенсії, в результаті якого з 01 січня 2017 року виплату пенсії відповідачу поновлено, як працюючому пенсіонеру, в розмірі 85 % призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
 
У зв`язку з поновленням пенсії, у лютому 2017 року відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачу було проведено відрахування з пенсії надміру виплачених коштів в розмірі 20 % пенсії, яка належить до виплати, в сумі 792,18 грн (за січень-                                  лютий 2017 року). 
 
Загальний залишок неутриманої суми переплати пенсії станом на 01 травня 2017 року складає 32 687,87 грн.
 
2.                 Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону судові рішення першої та апеляційної інстанцій відповідають не в повному обсязі.
 
Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
 
Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
 
У відповідності до пункту 2.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України                                       від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання). 
 
Відповідно до абзацу 2 пункту 2.21. Порядку у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви.
 
У пункті 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за                         № 374/7695, передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.
 
Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
 
Тлумачення наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача.
 
Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.
До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 22 січня 2014 року № 6-151цс13,                       від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Ці висновки підтвердила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18).
 
Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що ОСОБА_1 не виконав обов`язок щодо своєчасного повідомлення відповідача про зміну свого статусу - працевлаштування, оскільки із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв`язку із зарахуванням на роботу відповідач звернувся до Білгород-Дністровське ОУ ПФУ Одеської області лише 23 червня                            2016 року, тобто, через три місяці від дня винесення розпорядження Білгород-Дністровською районною державної адміністрацією Одеської області від 29 березня 2016 року № 40/к-2016 про поновлення його на посаді заступника начальника управління-інженера управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації, що свідчить про наявність факту безпідставно набутої пенсії через недобросовісність зі сторони відповідача. Доказів того, що відповідач 29 квітня 2016 року повідомляв позивача про своє працевлаштування матеріали справи не містять. 
 
Задовольняючи позов Білгород-Дністровське ОУ ПФУ Одеської області, суди попередніх інстанцій виходили з того, що переплата пенсії відповідача складає 32 687,87 грн за період з 29 квітня 2015 року (дня нарахування пенсії) по 31 липня 2016 року. 
 
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо періоду нарахування переплати пенсії та сумою надміру виплаченої відповідачу пенсії. 
 
Так, на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду Одеської області від 06 квітня 2011 року Білгород-Дністровською районною державної адміністрацією Одеської області винесено розпорядження                         від 29 березня 2016 року № 40/к-2016 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління-інженера управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації з 08 лютого 2008 року.
 
До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
 
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
 
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів недобросовісності, зловживань з боку відповідача, подання ним недостовірних відомостей на момент призначення йому пенсії, що є процесуальним обов`язком позивача (статті 12, 81 ЦПК України).
 
Ураховуючи те, що позивач не довів недобросовісності з боку набувача цієї пенсії на момент її призначення 29 квітня 2015 року, оскільки розпорядження Білгород-Дністровською районної державної адміністрації Одеської області про поновлення ОСОБА_1 на роботі було винесено 29 березня 2016 року,  суди попередніх інстанції дійшли помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 надміру сплаченої пенсії за період з 29 квітня 2015 року по                             30 березня 2016 року.
 
Відповідно до частин першої та четвертої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги та зміну рішень судів попередніх інстанцій, зменшивши суму надміру виплаченої                  пенсії, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ в Одеській області, до 9 215 грн (2 295,35 грн + 2 306,55 грн + 2 306,55 грн + 2 306,55 грн) за період з 01 квітня 2016 року по 31 липня 2016 року, розмір якої підтверджено розрахунком позивача і не спростовано відповідачем. 
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області                    від 08 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду                                 від 31 травня 2019 року змінити, зменшивши суму надміру виплаченої пенсії, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385), до 9 215 грн (дев`ять тисяч двісті п`ятнадцять гривень).
 
Поновити виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року у незміненій після касаційного перегляду частині.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь 
                                                                                                            
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                     В. В. Шипович