Ухвала
Іменем України
 
27 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/16956/17
провадження № 61-4647ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Вербової І. М., Поліщук Н. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», треті особи: Фонд державного майна України, Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві, Управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київській області, Київська міська рада, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про припинення використання виконавцем послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, визнання прав споживача і примусове виконання виконавцем послуг своїх обов`язків в натурі,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив зобов`язати ПАТ «Київенерго» припинити зловживання цивільними правами в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води по відношенню до позивача; визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем) між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 ; призначити ПАТ «Київенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення істотних недоліків в надані послуг з центрального опалення і постачання гарячої для квартири позивача; визнати права позивача на оплату централізованого його квартири за показаннями квартирного теплолічильника, на несплату за централізоване опалення місць загального користування, у зв`язку з їх неутепленням і нездійснення їх опалення, на зменшення розміру плати за постачання гарячої води, у зв`язку з зниженням її якості та зобов`язати відповідача провести перерахунки розміру плати за ці послуги з жовтня 2014 року із врахуванням показань квартирних засобів обліку.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Київенерго» припинити зловживання цивільними правами в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води по відношенню до ОСОБА_1 . Визнано, з дня набрання законної сили даного судового рішення, укладеним Договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання холодної та гарячої води і водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 на умовах, які передбачені Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення і постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, з подальшими змінами. Призначено ПАТ «Київенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення істотних недоліків в надані послуг з центрального опалення і постачання гарячої для квартири ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано право ОСОБА_1 на оплату централізованого опалення його квартири, що за адресою: 
   АДРЕСА_1 за показаннями квартирного теплолічильника та зобов`язано відповідача провести перерахунки розміру плати за ці послуги з жовтня 2014 року із врахуванням показань квартирних засобів обліку та актів претензій від 25.11.2016 р., 03.04.2017 р., 15.08.2017 р. та 06.10.2017 р. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. 
У лютому 2020 року  ОСОБА_1  звернувся із клопотанням про залучення до участі у справі правонаступником ПАТ «Київенерго» - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», яке мотивував тим, що 
11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» були укладені договори про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18 та № 603-18, відповідно до яких КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг. Вважав, що правам КП «Київтеплоенерго», які воно набуло на підставі договорів про відступлення прав вимоги (цесії), кореспондують обов`язки та відповідальність відповідача, які залишаються у зобов`язанні. Вказував, що оскільки є підстави для вирішення питання про процесуальне правонаступництво, просив замінити в справі ПАТ «Київенерго» його правонаступником КП «Київтеплоенерго».
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року клопотання 
ОСОБА_1 про залучення до участі у справі правонаступника ПАТ «Київенерго» залишено без задоволення.
 
12 березня 2020 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу  Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду вказаного клопотання.
 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали, апеляційний суд не застосував норму права у подібних правовідносинах з посиланням на постанову Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі 
№ 755/4936/18, від 17 вересня 2019 року у справі № 754/9525/18, від 12 листопада 20019 року у справі № 759/7135/18.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній 
на час подання касаційної скарги) питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
 
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
 
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
За змістом статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
 
Встановивши, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договори № 602-18 та № 603-18 про відступлення (цесії), за умовами якого кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про те, що КП «Київтеплоенерго» не може нести відповідальність за зобов`язаннями ПАТ «Київенерго», які виникли у останнього до 
01 травня 2018 року та мають, зокрема, індивідуальний характер щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.
 
Доводи касаційної скарги про не врахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30 січня 2019 року у справі 
№ 755/4936/18, від 17 вересня 2019 року у справі № 754/9525/18 та від 12 листопада 20019 року у справі № 759/7135/18, не знайшли свого підтвердження, оскільки у вказаних постановах досліджувалися інші  фактичні обставини справи. 
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків апеляційного суду.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
 
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», треті особи: Фонд державного майна України, Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві, Управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київській області, Київська міська рада, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, про припинення використання виконавцем послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним становищем на ринку, визнання прав споживача і примусове виконання виконавцем послуг своїх обов`язків в натурі, - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. В. Сердюк     А. І. Грушицький     І. М. Фаловська