ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/1984/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А., 

за участю секретаря судового засідання:  Мартинюк М. О., 
за участю представників сторін:
позивача  - не з`явився, 
відповідача  - не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Управління капітального будівництва виконкому Криворізької міської ради

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 (колегія суддів: Кощеєв І. М., Кузнецова І. Л., Орєшкіна Е. В.) у справі
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"
до Управління капітального будівництва виконкому Криворізької міської ради
про визнання пунктів Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 005011546 укладеним у редакції позивача

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі") звернулося до господарського суду з позовом до управління капітального будівництва виконкому Криворізької міської ради (далі - Управління капітального будівництва), в якому просило суд визнати пункти договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу від 01.04.2019  № 0050115467 укладеними у редакції позивача: дата договору від 01.04.2019 № 0050115467;  пункт 4.4 договору "Замовник сплачує попередню оплату за приєднання на поточний рахунок Виконавця послуг у розмірі 100 відсотків плати, визначеної пунктом 4.1 цього розділу, упродовж 5 робочих днів від дати підписання цього Договору Сторонами".

1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу належить до тих договорів, укладення яких є обов`язковим для сторін, законодавець затвердив форми таких типових договорів, у тому числі договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу. Незгода відповідача з умовами типового договору та викладення його пунктів в іншій редакції (щодо порядку оплати вартості за приєднання) суперечать положенням частини 4 статті 179 Господарського кодексу України.  

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської    області від 17.10.2019   (суддя Красота О. І.)   у справі №     904/1984/19    у задоволенні позову АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" відмовлено повністю.

2.2. Судове рішення аргументовано тим, що сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, зокрема, щодо дати його укладення (01.04.2019, тобто про початок дії цього договору раніше, ніж він фактично був підписаний) та змісту пункту 4.4 договору, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову немає. При цьому суд зазначив, що типова форма договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу не містить жодних обов`язкових умов стосовно дати його укладення. Наголошуючи, що Бюджетний кодекс України має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України від 23.04.2017 №117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (зі змінами), посилаючись на  положення статті 49 Бюджетного кодексу України, враховуючи, що відповідач як розпорядник бюджетних коштів не прийняв рішення про оплату послуг позивача, суд відхилив позицію позивача, наведену АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" в обґрунтування запропонованої ним редакції пункту 4.4 договору,  який регламентує плату за приєднання та порядок розрахунків. Суд зазначив як про можливість здійснення попередньої оплати послуг у розмірі 100 відсотків плати (пункт 4.4), як зазначав в оферті позивач, так і про можливість встановлення іншого порядку оплати за домовленістю сторін ( пункт 4.5),        як зазначав у протоколі розбіжностей відповідач, у зв`язку з чим дійшов висновку, що    пропозиція відповідача не суперечить положенням типової форми договору, як вважає позивач, і не змінює змісту відповідного положення типового договору.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 апеляційну скаргу  АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 у справі № 904/1984/19 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо  визнання пункту 4.4. договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 0050115467 укладеним у редакції позивача, прийнято в цій  частині нове рішення, викладено резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково. Визнати пункт 4.4. Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 0050115467 укладеним в редакції Позивача: пункт 4.4. Договору: Замовник сплачує попередню оплату за приєднання на поточний рахунок Виконавця послуг у розмірі 100 відсотків плати, визначеної пунктом 4.1 цього розділу, упродовж 5 робочих днів від дати підписання цього Договору Сторонами."

У решті позову відмовлено. 

Стягнуто з Управління капітального будівництва виконкому на користь  АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі"  судовий збір за подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області  в сумі 1  921,00 грн, про що зобов`язано цей суд видати відповідний наказ.

Стягнуто з управління капітального будівництва виконкому Криворізької міської ради  на користь  АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі"  суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду  у сумі 2  881, 50 грн, про що зобов`язано Господарський суд Дніпропетровської області  видати відповідний наказ.

2.4. В обґрунтування постанови суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки відповідач має намір приєднання електроустановки до діючих мереж оператора системи розподілу, укладання договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу є обов`язком відповідача. Враховуючи обов`язковість для сторін укладення договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу та безпідставне ухилення відповідача від виконання вимог  Закону України "Про ринок електричної енергії"  та Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 310, зважаючи на відповідність запропонованого позивачем проекту пункту договору умовам типового договору, беручи до уваги протокол розбіжностей відповідача, колегія дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання укладеним договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу і викладання пункту 4.4. договору в редакції, запропонованій  АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі". Зазначаючи, що днем укладання договору № 0050115467 необхідно вважати дату, зазначену у редакції замовника - Управління капітального будівництва виконкому, згідно з протоколом розбіжностей до цього договору, суд послався на положення статей 642, 646 Цивільного кодексу України. При цьому суд виходив із того, що договір є укладеним у разі повного і безумовного прийняття акцепту однією стороною про укладання договору (оферти). Прийняттям пропозиції є також вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій у межах строку для відповіді. Водночас, відповідь про згоду укласти договір на інших умовах є не акцептом, а новою офертою. 

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019,   Управління капітального будівництва виконкому звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2019 залишити в силі.   

3.2. В обґрунтування касаційної скарги Управління капітального будівництва виконкому зазначило, що оскаржувану постанову ухвалено із порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, скаржник вважає, що зміст запропонованої ним редакції договору щодо оплати, узгоджується з нормою статті 49 Бюджетного кодексу України. Управління капітального будівництва виконкому зазначає про помилковість висновків суду апеляційної інстанції, оскільки суд залишив поза увагою те, що ані у Кодексі систем розподілу, ані у Законі України "Про ринок електричної енергії" не наведено вимоги щодо застереження про обов`язкову  100% попередню оплату. 

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. Як установили господарські суди, 20.03.2019 Управління капітального будівництва виконкому звернулося із заявою до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі"  про приєднання до електричних мереж системи розподілу. 

АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" надіслало Управлінню капітального будівництва виконкому пропозицію укласти договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу від 01.04.2019 № 0050115467.
 
4.2. Управління капітального будівництва виконкому повернуло позивачу договір, підписавши його з протоколом розбіжностей від 25.04.2019, про що повідомило позивачеві у листі від 25.04.2019 б/н.

Відповідач у протоколі розбіжностей запропонував змінити дату договору, а також викласти його пункти 1.1 та 4.4 в іншій редакції, зокрема:

- датою договору має бути зазначено день його двостороннього підписання;

- пункт 1.1: "За цим Договором до електричних мереж системи розподілу Виконавця послуг, оператора малої системи розподілу або іншого власника електричних мереж (основного споживача) приєднується електроустановка об`єкту "Нове будівництво дороги від вул. Гетьманської до вул. Електроніки в Саксаганському та Центрально-Міському районах м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 50000", а саме: світлофорний об`єкт";

- пункт 4.4: "Оплата здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України за виконані роботи (надані послуги) впродовж 10-ти робочих днів після підписання акту здачі-приймання робіт, на підставі самостійно отриманого рахунку";

4.3. У свою чергу, пропозицію відповідача змінити дату договору та редакцію його пункту 4.4 позивач відхилив. У листі від 03.05.2019 № 19683/1001 АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" повідомило Управління капітального будівництва виконкому, що не може погодитися з його пропозиціями стосовно дати договору та змісту його пункту 4.4, оскільки ці дата і зміст є неприйнятними з огляду на положення чинного законодавства, а саме  Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу систем розподілу та інших нормативних актів. 
4.4. У зв`язку з недосягненням згоди щодо умов договору та через наявність зазначених розбіжностей між сторонами виник цей спір.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши у судовому засіданні доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга    не може бути задоволена з таких підстав.

5.2. Предметом спору у справі є матеріально-правова вимога АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання укладеним договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу від 01.04.2019  № 0050115446 у редакції позивача.

5.3. Як вбачається зі змісту касаційної скарги, Управління капітального будівництва виконкому не погоджується із постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 в частині часткового задоволення позовних вимог АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі".

5.3. Відповідно до  статті 181 Господарського кодексу України  сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У  разі  досягнення  сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

5.4. Суди встановили, що позивач вчиняв дії щодо погодження умов Договору в позасудовому порядку шляхом направлення відповідачеві пропозиції укласти договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, водночас, відповідач не прийняв цю пропозицію, оскільки наполягав на врахуванні його зауважень, повернувши позивачу підписаний договір з протоколом розбіжностей від 25.04.2019. Позивач після відхилення умов договору згідно з протоколом від 25.04.2019, в установлений частиною 7  статті 181 Господарського кодексу України двадцятиденний  строк, передав до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, тому предметом судового розгляду були розбіжності, що виникли при укладенні договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу. 

5.5. Згідно з частиною 3  статті 179 Господарського кодексу України  укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом,  або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору  для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише у разі, якщо встановить, що існують правовідносини, з огляду на які сторони зобов`язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього. При цьому у справі має бути доведено наявність відповідних правовідносин, а саме - прямого законодавчого обов`язку сторони щодо укладення договору. 

Подібний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2018 у справі № 910/15590/17.

5.6. Частиною 4  статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що  при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема,  типового договору,  затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади,  коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Водночас, необхідно мати на увазі, що відповідно до  статті 184   Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів має здійснюватися з додержанням умов, передбачених  статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами  статті 181 цього Кодексу  та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Отже, договір повинен бути розроблений та відповідати типовому договору. Законодавець забороняє відступати від змісту типового договору, затвердженого органом державної влади,  сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови  (частина 4  статті 179 Господарського кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/375/17-г/14.

5.7. Відповідно до статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» (у редакції Закону від 01.01.2019), якою врегульовано порядок приєднання електроустановок до електричних мереж, оператор системи передачі та оператори систем розподілу не мають права відмовити в  приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу за умови дотримання замовником кодексу системи передачі та кодексу систем розподілу. Послуга з  приєднання електроустановок замовника до системи передачі та системи розподілу є платною послугою та надається оператором системи передачі або оператором системи розподілу відповідно до  договору про  приєднання. Порядок  приєднання до електричних мереж оператора системи передачі та операторів систем розподілу визначається Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу. 

5.8. Порядок приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу визначено у Кодексі систем розподілу. 

Відповідно до статті 4.1.9 цього Кодексу оператор систем розподілу не має права відмовити в приєднанні електроустановок Замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу. 

Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою (додаток 1). Послуга з приєднання електроустановок є платною послугою і надається оператором систем розподілу відповідно до договору приєднання. 

5.9. Отже, у цій справі сторонам заборонено відступати від змісту типового договору, затвердженого органом державної влади,  сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови, а не змінювати порядок оплати за надані послуги приєднання. 

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 904/1983/19.

5.10.  Як правильно установив суд апеляційної інстанції, за умовами договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, зокрема спірного пункту 4.4 договору, у запропонованій відповідачем редакції, мало бути змінено    спосіб оплати зі 100% попередньої оплати упродовж 5 робочих днів від дати підписання договору (істотна умова, яка є обов`язковою відповідно до актів законодавства та визначена типовим договором), на такий: "Оплата здійснюється відповідно до  Бюджетного кодексу України  за виконані роботи (надані послуги) впродовж 10-ти робочих днів після підписання акта здачі-приймання робіт, на підставі самостійно отриманого рахунку", що не відповідало типовій формі, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 310.

5.11. Таким чином, суд апеляційної інстанції правомірно ухвалив визнати пункт 4.4 договору укладеним у редакції позивача, оскільки це відповідало змісту типового договору (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, чинній станом на час розгляду справи судами попередніх інстанцій від 14.03.2018 № 310).

5.12. Доводи скаржника про те, що ані у Кодексі систем розподілу, ані у Законі України "Про ринок електричної енергії" не наведено вимог щодо обов`язкового застереження про 100% попередню оплату, а тому висновки суду помилкові, є безпідставними. 

Як уже зазначалося, послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою, наведеною у додатку 1 до Кодексу систем розподілу. Додаток № 1 "типовий договір про стандартне приєднання електроустановок до електричних мереж"  до Кодексу систем розподілу є його невід`ємною частиною, а отже містить типові умови та визначає порядок здійснення розрахунків при приєднанні замовників до електроустановок електричних мереж. Пункт 4.4 цього типового договору викладений саме у редакції, запропонованій позивачем. 

5.13. Ураховуючи, що суд касаційної інстанції здійснює касаційне провадження на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права. 

6. Висновки Верховного Суду

6.1. За змістом  статті 300 Господарського процесуального кодексу України  в якій визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд касаційної інстанції використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій (частина 7  статті 301 цього Кодексу).

6.2.  За змістом  статті 309 Господарського процесуального кодексу України  - суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3.  Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені у  статті 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає, що оскаржену у справі постанову суду апеляційної інстанції належить залишити без змін. 

7. Розподіл судових витрат

7.1.  Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку  статті 129 Господарського процесуального кодексу України  необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями  300,  301, 308,   309,   314,   315,    317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління капітального будівництва виконкому Криворізької міської ради залишити без задоволення

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 у справі  № 904/1984/19 в частині часткового задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           Н. О. Багай

Судді                                                                                         Т. Б. Дроботова  

                                                                                                  В. А. Зуєв