ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 33/807/417/20 Головуючий в 1-й інстанції – Марченко Н.В.
Єдиний унікальний № 332/848/20 
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП         Доповідач в 2-й інстанції – Білоконев В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
19 червня 2020 року                                                                м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю захисника Новікова І.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 , в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 360085 від 27.03.2020 ОСОБА_1 27.03.2020 року о 20-10 годині керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Трегубенка, буд. 17 в м. Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у передбаченому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога. Згідно висновку № 1668 від 27.03.2020 року виданого Обласним клінічним наркодиспансером ЗОР, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від керування автомобілем відсторонений шляхом паркування в заїзний карман.. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  не погоджується із оскаржуваною постановою і вважає її незаконною та необґрунтованою. Зауважує, що справу розглянуто в порушення ст. 268 КУпАП, оскільки він не отримував повістки, що позбавило його бути присутнім в судовому засіданні. Крім того ним було подано клопотання про належне його повідомлення, про призначення та розгляд справи і в цьому клопотанні чітко був зазначений його вірний адрес реєстрації та проживання, а не помилковий, вказаний в протоколі і на який йому направлялись судові повістки, але суд проігнорував цей факт та повістку на його адресу так і не направив.
Крім того, у зв`язку з цим, просив направити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, на що суд в своїй постанові не дав оцінку цьому клопотанню.
Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки, як він зазначав вище, повісток на слухання справи він не отримував, про існування постанови дізнався від адвоката, коли звернувся за юридичною допомогою 01 червня 2020 року, після чого склав апеляційну скаргу, вважає причини пропуску строку поважними.
Просить поновити йому, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року, скасувати постанову суду, адміністративну справу направити для розгляду за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційної інстанції захисника Новікова І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.        Виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 про поважність пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді від 18.05.2020 року через розгляд справи у його відсутність та без належного сповіщення про час та місце її розгляду, є обґрунтованими. 

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, судові повістки направлялись на його ім`я на адресу АДРЕСА_1 , який був вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, судові повістки поверталися до суду з поміткою «адресат відсутній», але, ОСОБА_1 було подано клопотання 04.05.2020 року про належне його повідомлення, про призначення та розгляд справи і в цьому клопотанні ним чітко був зазначений його вірний адрес реєстрації та проживання, а не помилковий, який вказаний в протоколі і на який йому направлялись судові повістки, але суд, в подальшому призначаючи справу до слухання на 18.05.2020 року, проігнорував цей факт та повістку на його вірну адресу так і не направив, і з вказаного вбачається, що останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 18.05.2020 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.
Разом з тим, ці порушення не є такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки вони в даному випадку не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя першої інстанції законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Отже, приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про розгляд справи за його відсутності.
Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року. 
Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.
Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. 
При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній захисник Новіков І.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.        

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з постанови суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 360085 від 27.03.2020 ОСОБА_1 27.03.2020 року о 20-10 годині керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Трегубенка, буд. 17 в м. Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у передбаченому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога. Згідно висновку № 1668 від 27.03.2020 року виданого Обласним клінічним наркодиспансером ЗОР, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від керування автомобілем відсторонений шляхом паркування в заїзний карман. ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР. 

Але, як вбачається з протоколу серії ДПР № 360085 від 27.03.2020 року, в порушення вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, де вказано, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, в протоколі про адміністративне правопорушення зовсім відсутні відомості про свідків. 

Крім того, в зазначеному матеріалі відсутня будь-яка інформація про те, чи пропонували співробітники поліції ОСОБА_1 пройти огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, оскільки в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складеного працівниками поліції в присутності двох свідків, в якому б були зазначені (зафіксовані) відповідні відомості щодо його незгоди проходити такий огляд на місці.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), в графі результати огляду вказано: огляд за допомогою спец приладу не проводився у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, але натомість, там повинна була міститися інформація щодо проходження огляду за допомогою тесту «Алкотест», результати огляду, відомості про його не згоду з результатами тесту, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про застосування та фактичну наявність технічного засобу «ДРАГЕРА АЛКОТЕСТЕРА» у працівників поліції та відомості про пропонування ними його пройти ОСОБА_1 .

Крім того, в рапорті поліцейського взводу № 2 батальону УПП в м. Мелітополі Запорізької області ДПП Кувшинової Н., окрім іншого, вказано, що під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки (розширені зіниці, ознака, що не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови) наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи не зрозуміло в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння перебував ОСОБА_1 .

Отже, в порушення вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, п.п.3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами; п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія  ОСОБА_1  на стан чи алкогольного чи наркотичного чи іншого сп`яніння не був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і він в присутності двох свідків (оскільки ці свідки взагалі відсутні), не відмовлявся від проведення огляду стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.        

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Обов`язковість проведення першочергового огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу закріплено у ч.2 ст.266 КУпАП, а недотримання цього порядку поліцейським є підставою для визнання огляду недійсним на підставі ч.5 ст.266 КУпАП, в наслідок чого провадження у справі підлягає закриттю. 

Враховуючи вищевказане, колегія суддів визнає недопустимими доказами: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 360085 від 27.03.2020 про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, який був складений о 20 годині 10 хвилин без присутності свідків (а.с. 1); направлення на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с 6); рапорт співробітника поліції (а.с.4).

Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а тому відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта щодо клопотання про направлення за підсудністю справи щодо нього до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, вони також є необґрунтованим та не підлягають задоволенню, оскільки на підставі ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Перелік є вичерпним, і повноважень направлення за підсудністю не містить.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушень при складанні протоколу та при розгляді справи, враховуючи вищевказане, апеляційним судом не переглядаються, так як при таких обставинах позбавлені правового сенсу.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.М. Білоконев
Дата документу  Справа № 332/848/20