Ухвала
Іменем України 
15 червня  2020 року
м. Київ
справа № 683/2231/18
провадження № 51-2769 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада     2019 року  та  ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,  
встановив:
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від                04 листопада 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року  вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада    2019 року залишено без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 425 КПК України, касаційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
Проте, в поданій потерпілим  касаційній скарзі не наводяться доводи на обґрунтування неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність та порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, не зазначається, в чому незаконність вироку Старокостянтинівського районного суду від 04 листопада 2019 року Хмельницької області  та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року в частині, що стосується   його інтересів, які саме та яким чином  його права  порушені при винесенні вищевказаних судових рішень.
Таким чином, потерпілий не наводить підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подає скаргу до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 436 КПК України,  суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпілий просить скасувати вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області  від 04 листопада 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_5 та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_5 у виді виправних робіт строком до 2 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років.
Таким чином, потерпілий допускає суперечності при обґрунтуванні скарги, оскільки його прохання  до суду касаційної інстанції сформульоване не у відповідності до         ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказане порушення перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків – десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                           ОСОБА_3