Справа № 152/430/19
Провадження № 22-ц/801/500/2020
Категорія: 32
Головуючий у суді 1-ї інстанції Славінська Н. Л.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року	Справа № 152/430/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Якименко М. М.,
секретар судового засідання Кирилюк Л. М.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) Приватно - орендне підприємство «Авангард», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук Олексій Сергійович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Приватно - орендного підприємства «Авангард», поданою його представником адвокатом Країло Степаном Васильовичем, на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року, ухвалене у складі судді Славінської Н. Л. в м. Шаргород, дата складення повного судового рішення 23 грудня 2019 року,-
в с т а н о в и в:
02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватно - орендного підприємства «Авангард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончарук Олексій Сергійович, про визнання недійсним договору оренди землі, у якому ставила вимогу:
- визнати недійсним, укладений від 15 січня 2018 року, від її імені з ПП «Авангард», договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 0525388300020010146, площею 0,54 га розміщеної за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності (що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 401172 від 25.02.2008 року) належить земельна ділянка площею 0, 54 га, кадастровий номер земельної ділянки 0525388300020010146, розташована за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. 
Їй стало відомо, що в останній період належною їй земельною ділянкою користується приватно - орендне підприємство «Авангард», яке проводило у 2018 році часткову оплату за користування земельною ділянкою.
Стверджує, що жодних договорів на користування земельною ділянкою з відповідачем ПОП «Авангард», ні з його попередниками СТОВ та КСП вона в установленому законом порядку не укладала та не підписувала.
Відповідач, як і його попередники, в тому числі СТОВ та КСП, платив їй за користування земельною ділянкою без укладення будь-яких договорів, в тому числі договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0525388300020010146 площею 0,54 га.
У 2018 році вона вирішила виділити (оформити) свою земельну ділянку для власного використання, та дізналася, що у відповідача є договір оренди належної їй земельної ділянки укладений 15 січня 2018 року терміном на 10 років, стверджує, що цей договір вона не підписувала.
Починаючи з 25 листопада 2018 року ОСОБА_1 вживала заходів досудового врегулювання спору, які результату не дали.
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року позов задоволено: договір оренди землі від 15 січня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ПОП «Авангард» про оренду належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки за № 146 кадастровий номер 0525388300020010146 площею 0,54 га, розміщеної на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за межами населеного пункту, зареєстрований державним реєстратором Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 16 січня 2018 року, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис номер 24463770 про інше речове право - право оренди земельної ділянки, визнано недійсним.
Вирішено питання про стягнення судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір, укладений від імені орендодавця, підписаний не нею, а іншою особою, тобто було відсутнє волевиявлення сторони правочину на його укладення, а тому наявні підстави для визнання договору оренди землі недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. В основу рішення покладено висновок експертів за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи № 5675/5676/19-21 від 27 листопада 2019 року.
Не погодившись з таким рішенням, 14 січня 2020 року ПОП «Авангард», діючи через свого представника адвоката Країла Степана Васильовича, подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Основні доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з визнанням судом першої інстанції належним доказом висновку експерта № 5675/5676/16-21 від 27.11.2019 року, на підставі якого було прийнято рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що друге питання поставлене перед експертом взагалі не досліджувалось.
Звертає увагу суду на те, що договір оренди землі укладений у письмовій формі, пройшов державну реєстрацію особа, особа яка його укладала, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було спрямоване на укладення цього договору, орендодавець регулярно отримувала орендну плату, що не заперечувалося представником позивача.
05 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 діючи через свого представника ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи що висновок експерта проведений з дотриманням норм матеріального та процесуального права, та є належним доказом у справі.
Подання надуманої та необґрунтованої апеляційної скарги вважає, затягуванням розгляду справи, щоб мати можливість якомога довше користуватись спірною земельно ділянкою. 
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в тому числі належно повідомлене і ПП «Авангард», так як конверт, направлений на поштову адресу, зазначену в апеляційній скарзі, повернувся з відміткою «Вибули», що є належним повідомленням в розумінні п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
По справі встановлено наступні обставини:
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,5400 га, кадастровий номер земельної ділянки № 0525388300020010146 , призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 401172, від 25 лютого 2008 року (а.с. 9).
15 січня 2018 року між сторонами було укладено договір оренди цієї земельної ділянки, орендарем у якому вказано ПОП «Авангард», а орендодавцем - ОСОБА_1 , строк дії договору - 10 років (а.с.10-11). 
Договір зареєстрований державним реєстратором Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Гончаруком О. С. 16 січня 2018 року, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис за № 24463770; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі від 15 січня 2018 року; вид іншого речового права - право оренди земельної ділянки; строк дії: договір оренди укладено на 10 років, з правом пролонгації; цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; орендодавець ОСОБА_1 , орендар Приватно-орендне підприємство «Авангард» 052530004004003 від 11 травня 2012 року; заявник державної реєстрації прав та їх обтяжень - ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з індексним номером 111217990 від 22 січня 2018 року (встановлено судом першої інстанції в судовому засіданні з реєстраційної справи № 1465782105253).
Висновком судової почеркознавчої експертизи №5675/5676/19-21 від 27 листопада 2019 року Вінницького відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз встановлено:
- п. 1 висновку експертів - підпис від імені ОСОБА_1 в розділі «Реквізити та підписи сторін» на лінії після напису від руки « ОСОБА_1 » під графою «Орендодавець» під договором оренди землі від 15 січня 2018 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Приватно-орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 0525388300020010146, площею 0,54 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів;
- п. 2 висновку експертів - підпис в розділі «Реквізити та підписи сторін» на лінії після напису від руки « ОСОБА_1 » під графою «Орендодавець» під договором оренди землі від 15 січня 2018 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Приватно - орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 0525388300020010146, площею 0,54 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.182-186).
Між сторонами виник спір з приводу недійсності Договору оренди землі з підстави відсутності волевиявлення орендодавця на її укладення.
Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Підстави та порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами встановлено Земельним Кодексом України.
Частиною першою статті 93 ЗК України, як один з видів права на землю, визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону).
Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті 4 Закону).
Положеннями частини першої статті 16 Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Таким чином, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.
Оскільки висновком судової почеркознавчої експертизи №5675/5676/19-21 від 27 листопада 2019 року встановлено, що підпис у розділі «Реквізити та підписи сторін» на лінії після напису від руки « ОСОБА_1 » під графою «Орендодавець» під договором оренди землі від 15 січня 2018 року, укладеним від імені ОСОБА_1 з Приватно - орендним підприємством «Авангард» с. Зведенівка про оренду належної їй на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 0525388300020010146, площею 0,54 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.182 - 186), це безумовно свідчить про відсутність волі ОСОБА_1 на укладення Договору оренди землі.
Відтак, висновок суду першої інстанції про недійсність оспорюваного договору з підстав відсутності волевиявлення орендодавця на його вчинення, - є вірним.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо неналежності як доказу висновку судово почеркознавчої експертизи, слід зазначити наступне:
Відповідно до статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
Апелянтом не доведено необґрунтованості чи суперечності висновку експертизи від 27 листопада 2019 іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин.
Доводи заявника про те, що зазначена експертиза проведена з порушення вимог Закону України «Про судову експертизу» та нормам ЦПК України, не заслуговують на увагу і з тих підстав, в суді першої інстанції відповідач не заявляв клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи, а сама по собі незгода з висновком експертизи не може бути підставою для його відхилення судом.
Отже висновок судово-почеркознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ є належним та допустимим доказом, оскільки його отримано за результатами експертного дослідження, призначеного судовим рішенням та проведено атестованим судовим експертам.
Підлягають відхиленню доводи апелянта про те, що отримуючи орендну плату ОСОБА_1 знала про наявність укладеного нею договору оренди, оскільки виключне право на підписання договору оренди землі належить лише власнику землі або уповноваженій ним у встановленому законом порядку особі, а підписання договору іншою, не уповноваженою власником землі особою свідчить про порушення законних прав орендодавця під час укладення та підписання договору оренди. Факт отримання орендної плати за оспорюваним договором має значення лише для визначення наслідків недійсності договору, а не для вирішення спору про визнання договору оренди землі недійсним через його невідповідність закону.
Отже доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, заявником не надано.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відтак апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду без змін (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України) як такого що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі повного та всебічного дослідження доказів по справі (ст. 375 ЦПК України).
Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 367, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватно-орендного підприємства «Авангард», подану його представником адвокатом Країло Степаном Васильовичем, залишити без задоволення.
Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

М. М. Якименко

Повне судове рішення складено 26 березня 2020 року.