Ухвала
Іменем України
11 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 991/890/20
провадження № 51-1268ск20
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши скарги захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 лютого 2020 року, 
 
встановив:
 
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 лютого 2020 року   відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за №52019000000001208 щодо ОСОБА_5 з Вищого антикорупційного суду до Миколаївського районного суду Львівської області.
 
У скаргах,які є аналогічні за змістом, захисником ОСОБА_4 та обвинуваченим  ОСОБА_5 ставиться питання про перегляд ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 лютого 2020 року Верховним Судом в апеляційному порядку.   
 
Перевіривши скарги та надані до них копії судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
 
Як встановлено зі змісту оскаржуваного рішення суду, ухвалаАпеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 лютого 2020 року постановлена в порядку ст. 34 КПК України.
 
За змістом ст. 34 КПК України спори про підсудність не допускаються, а ухвалене рішення суду щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого оскарженню не підлягає.
 
Окрім цього, згідно п. 21 ст. 3 КПК Верховний Суд є судом касаційної інстанції, а згідно п. 20 ст. 3 КПК судом апеляційної інстанції є відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду - стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції, а також стосовно судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду
 
Таким чином, Верховний Суд  не є судом апеляційної інстанції та не може розглядати скарги на судові рішення в порядку апеляційного провадження.
 
Стаття 424 КПК передбачає перелік судових рішень які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, до яких рішення ухвалені в порядку ст. 34 КПК не відносяться.
 
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ухвалаАпеляційної палати Вищого антикорупційного суду постановлена в порядку ст. 34 КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому відсутні підстави для відкриття провадження за скаргами захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого  ОСОБА_5 .

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
 
постановив:
 
Відмовити у відкритті провадження за скаргами захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 25 лютого 2020 року.
 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                        ОСОБА_3