33/804/320/20 
                                                                                223/276/20 
                                               
                                                       Суддя 1-ої інстанції Дочинець С.І.
                              Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                                                                                                                                       

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року                                                                                                  м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вугледарського районного суду Донецької області від  30 квітня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Слобода Путілівського району Сумської області, працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, - 

УСТАНОВИЛА:

  З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 13 березня 2020 року о 13-30 год. на автодорозі М-05 (Київ-Одеса) 343 км. + 400 м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF95XF, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом WZM, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бар`єрне огородження, в результаті чого сталося перекидання. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль та напівпричеп отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 076005 від 13 березня 2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що  суд не врахував стан дорожного покриття на трасі Київ – Одеса, внаслідок чого прийшов до передчасного висновку про наявність вини в його діях. Звертає увагу, що у разі позбавлення права керування транспортними засобами він не зможе працювати та забезпечувати родину. Просить постанову скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він просить провести розгляд справи за його відсутністю, просить апеляційну скаргу задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення за наступних підстав.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до  п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення останнім правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного  правопорушення підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 076005 від 13 березня 2020 року (а.с. 1);
- електронними рапортами за фактом ДТП за участю ОСОБА_1 (а.с. 2, 4);
- схемою місця ДТП за участю ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що місце дорожньо-транспортної пригоди було освітлене денним світлом, сухий стан покриття проїзної частини, наявне дорожнє огородження вздовж проїжджої частини та горизонтальна розмітка проїжджої частини, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAF95XF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом WZM, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив наїзд на бар`єрне огородження, в результаті чого сталося перекидання автомобіля та напівпричепу, які перекрили зустрічну смугу руху. При дорожньо-транспортній пригоді  автомобіль та напівпричеп отримали механічні пошкодження (а.с. 6);
- поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 13 березня 2020 року він їхав на автомобілі DAF95XF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом WZM, державний номерний знак НОМЕР_2 , близько 13 години 30 хвилин біля села Новогригорівка, 343 км. в бік міста Одеси наїхав на вибоїну дорожнього покриття, в результаті чого автомобіль різко потягнуло вліво на зустрічну смугу, після чого автомобіль перекинувся на правий бік, в результаті чого було пошкоджено дорожній відбійник та по дорожній частині розсипалось зерно, яке ОСОБА_1 віз у порт (а.с. 7);
- фототаблицею на місці дорожньо-транспортної пригоди, зі змісту якої вбачається, що  автомобіль DAF з причепом перевернутий на правий бік, ними пошкоджено бар`єрне огородження та перекрито зустрічну смугу руху. Окрім того, з фотознімків вбачається, що як автомобіль, так і причеп внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримали механічні пошкодження (а.с. 15-19).
Доводи апеляційної скарги про пошкодження дорожного покриття є безпідставними, адже з фото таблиці, наявної в матеріалах справи, вбачається, що даний відрізок дороги не має суттєвих пошкоджень, яких у разі обрання безпечної швидкості не можна було б оминути. Доказів на підтвердження поганого стану дорожного покриття ОСОБА_1 не надав як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами апеляційної скарги про суворість призначеного адміністративного стягнення виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Як вбачається з матеріалів провадження, внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху було перекрито рух зустрічної смуги траси Київ – Одеса, були пошкоджені відбійники між зустрічними смугами та пошкоджено дорожне покриття. Дані обставини вказують на значний вплив вчиненого адміністративного правопорушення на суспільні правовідносини, тому захід адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування щодо ОСОБА_1 буде співмірним протиправному діянню    ОСОБА_1 та сприятиме тому, щоб останній в майбутньому дотримався ПДР. Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині призначення занадто суворого адміністративного стягнення ОСОБА_1 є безпідставними. 
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 30 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 -  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            В.В. Куракова