ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5054/20 Справа № 175/351/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Новік Л.М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

                                       ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику апеляційну скаргу
                ОСОБА_1 ,

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року про передачу справи за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за підсудністю, - 
ВСТАНОВИЛА: 

У лютому 2020 року  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с. 2-5).
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року вищевказану справу передано за підсудністю до Петриківського районного суду Дніпропетровської області (а.с. 19).
Не погодившись з такою ухвалою суду, позивач  ОСОБА_1  звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 25-27).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.
Передаючи справу за підсудністю до іншого суду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та відповідач зареєстровані у Петриківському районі Дніпропетровської області.
Проте з такими висновками суду у повній мірі погодитися не можна, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Позивач в своєму позові зазначила адресу реєстрації ( АДРЕСА_1 ) та адресу фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ).
Позивач у своєму позові посилаючись на ст. 28 ЦПК України зазначала про те, що з 2013 року і до моменту звернення її до суду вона з донькою фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тому подає позов за фактичним своїм мешканням. На підтвердження фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , позивач надала до суду договір безоплатного користування житловим приміщенням від 20.07.2019 року (а.с. 12), який відповідно до п. 2.1 вказаного договору є дійсним до 20.07.2020 року.
На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув чим допустив порушенням норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, оскільки подана позивачем за місцем свого фактичного проживання у відповідності до ст. 28 ЦПК України, а тому висновки суду про необхідність передати справу на розгляд до іншого суду є помилковими.
Крім того, як вбачається з повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання особи № 1047 від 19.02.2020 року (а.с. 28) наданого заявником до апеляційної скарги, позивача знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання АДРЕСА_2 . Згідно наданої копії паспорту позивача, остання з 19.02.2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).
З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, приймає їх до уваги, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи апеляційної скарги підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                                 
                                                                       М.О. Макаров