ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 361/6866/16-ц
провадження № 61-13224 св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,               Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Броварська районна державна адміністрація Київської області 
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в складі                   судді Дутчака І. М. та на постанову апеляційного суду Київської області від 23 січня 2018 року в складі колегії суддів Березовенка Р. В., Олійника В. І., Лівінського С. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Броварської РДА Київської області та просив:
 
- визнати недостовірною інформацію, викладену в листі голови Броварської РДА Київської області від 31 серпня 2016 року, що його (позивача) було забезпечено інформацією про можливі місця та умови тимчасового проживання (перебування) з урахуванням пропозицій органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних та фізичних осіб, які ним з власних міркувань були відхилені, та про те, що він систематично створює і нагнітає конфліктну ситуацію, умисно зловживаючи наданими правами внутрішньо переміщених осіб, штучно створюючи напружену ситуацію в Броварському районі;
 
- зобов`язати Броварську РДА Київської області спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом направлення відповідного листа позивачеві та Київській обласній державній адміністрації;
 
- зобов`язати відповідача надати позивачеві відповідь щодо можливості придбання ним ліків за пільговими рецептами, а також щодо неотримання відповідей на його звернення до Президента України від 28 березня                        та 11 квітня 2016 року, направлені до Міністерства соціальної політики України, та відмови в отриманні ним грошової допомоги.
 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 указував, що він має статус внутрішньо переміщеної особи, є особою з інвалідністю 2 групи та                              04 серпня 2016 року звернувся до Президента України із заявою, в якій ставив питання щодо не отримання ним відповідей на звернення до Президента України від 28 березня і 11 квітня 2016 року, що були направлені до Міністерства соціальної політики, щодо відсутності умов для проживання за місцем його мешкання, неможливості отримання ліків за пільговими рецептами, не надання грошової допомоги, можливості отримання ним соціального житла.
 
Броварська РДА за дорученням Київської обласної державної адміністрації розглянула його звернення до Президента України від 04 серпня 2016 року та листом від 31 серпня 2016 року повідомила, що відповідно до статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у межах своїх повноважень його було забезпечено інформацією про можливі місця і умови для тимчасового проживання з урахуванням пропозицій органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних та фізичних осіб, які ним з власних міркувань відхилені, а також про те, що він систематично створює та нагнітає конфліктну ситуацію, умисно зловживаючи наданими правами внутрішньо переміщених осіб, штучно створюючи напружену ситуацію в Броварському районі, що не відповідає дійсності.
Зазначений лист направлений ОСОБА_1 і Київській обласній державній адміністрації до відома, й такі дії відповідача є поширенням недостовірної інформації.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області                                       від 04 жовтня 2017 року позов задоволено частково:
 
- визнано недостовірною інформацію стосовно ОСОБА_1 , викладену щодо нього в листі голови Броварської районної державної адміністрації Київської області від 31 серпня 2016 року за вих. № Р-1068-3 щодо розгляду його звернення від 04 серпня 2016 року, про те, що він систематично створює та нагнітає конфліктну ситуацію, умисно зловживаючи наданими правами внутрішньо переміщених осіб, штучно створюючи напружену ситуацію в Броварському районі;
 
- зобов`язано Броварську районну державну адміністрацію Київської області протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію про те, що ОСОБА_1 систематично створює та нагнітає конфліктну ситуацію, умисно зловживаючи наданими правами внутрішньо переміщених осіб, штучно створюючи напружену ситуацію в Броварському районі, шляхом направлення відповідного листа йому та Київській обласній державній адміністрації.
 
У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання надати відповідь на звернення відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що викладена Броварською РДА у                   листі від 31 серпня 2016 року № Р-1068-3 інформація про те, що                        ОСОБА_1 систематично створює та нагнітає конфліктну ситуацію, умисно зловживаючи наданими правами внутрішньо переміщених осіб, штучно створюючи напружену ситуацію в Броварському районі, що стосується безпосередньо позивача, була доведена не лише до позивача, а й до відома Київської обласної держаної адміністрації, тобто фактично стала відомою більш ніж одній особі; доказів того, що дана інформація відповідає дійсності, відповідачем суду не надано та судом не здобуто; поширення цієї інформації порушує особисті немайнові права позивача; в зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що позов у цій частині є обґрунтованим, тому вказана інформація підлягає спростуванню у такий же спосіб, у який вона була поширена.
 
Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати відповідь щодо можливості придбання ліків, отримання адресної грошової допомоги та соціального житла, суд першої інстанції виходив із того, що позивач неодноразово звертався до Броварської РДА з приводу вирішення вказаних питань і йому були надані відповіді щодо всіх запитань. 
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою апеляційного суду Київської області від 23 січня 2018 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня                2017 року - без змін. 
 
Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних і допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
13 березня 2018 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області                     від 04 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області                  від 23 січня 2018 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати відповідь на звернення як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. 
 
Аналіз вимог касаційної скарги дає підстави для висновку, що судові рішення в частині задоволених позовних вимог у касаційному порядку не оскаржуються, а тому Верховним Судом не переглядаються. 
 
Відзив на касаційну скаргу
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства та перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.
 
04 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Президента України з заявою щодо не отримання ним відповідей на звернення до Президента України від 28 березня та 11 квітня 2016 року про відсутність належних умов для проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неможливості отримання ліків за пільговими рецептами та ненадання йому грошової допомоги й соціального житла.
 
05 серпня 2016 року на підставі частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» указана заява з Адміністрації Президента України надіслана за належністю для розгляду до Київської обласної державної адміністрації.
 
Листом від 31 серпня 2016 року № Р-1068-3 Броварська РДА за дорученням Київської обласної державної адміністрації, розглянувши заяву                   ОСОБА_1 від 04 серпня 2016 року, повідомила його про можливість проходження реабілітації, покращення житлових умов і отримання соціального житла.
 
У листі, зокрема, зазначено, що позивач систематично створює та нагнітає конфліктну ситуацію, умисно зловживаючи наданими правами внутрішньо переміщених осіб, штучно створюючи напружену ситуацію в Броварському районі. Копію даного листа для відома було направлено Київській обласній державній адміністрації.
 
Відповідно до листів Броварської РДА від 21 лютого 2016 року                                         № Р-1578-3, від 05 травня 2016 року № Р-629-3, від 31 серпня 2016 року                            № Р-1068-3, від 21 вересня 2016 року № Р-1172-3, від 26 вересня 2016 року                         № Р-1151-2, від 20 жовтня 2016 року № 1240/01-16, від 05 грудня 2016 року                   № Р-1510-2 позивачеві ще до його звернення 04 серпня 2016 року до Президента України надавалася інформація про можливі місця та умови для тимчасового проживання, зокрема, пропонувалось розглянути пропозиції щодо проживання в гуртожитку СВАТ «Агрокомбінат «Калита», в гуртожитку в с. Погреби Броварського р-ну Київської обл., у приватному будинку Івано-Франківської обл., проінформовано його про можливі доступні варіанти розселення серед модульних містечок у м. Кривий Ріг і м. Нікополь Дніпропетровської обл., населених пунктах Харківської обл.
 
Усі запропоновані варіанти ОСОБА_1 відхилив, оскільки місця та умови проживання у зазначених населених пунктах позивача не влаштовували з різних причин.
 
У вказаних листах ОСОБА_1 роз`яснена можливість придбання ним ліків за пільговими рецептами, а саме необхідність звернутися до сімейного лікаря Великодимерської медичної загальної практики - сімейної медицини за місцем проживання з документами, що посвідчують його право на безкоштовне отримання ліків, а також повідомлялося про місце отримання цих ліків (аптечний заклад та його адресу).
 
Згідно з листом від 21 вересня 2016 року № Р1172-3 ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» призначена щомісячна адресна допомога з 14 жовтня 2014 року по 31 серпня 2015 року в розмірі 884 грн, із 01 вересня 2015 року в розмірі 1074 грн, із 01 травня 2016 року - в розмірі 1130 грн.
 
У цьому листі також зазначено, що за дорученням голови Київської обласної державної адміністрації від 20 серпня 2014 року № 60-1 «Щодо надання підтримки внутрішньо переміщеним особам у Київській області»                   ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу в розмірі 5250 грн та гуманітарну допомогу (сертифікати на придбання товарів) через                  Броварську міськрайонну організації Товариства Червоного Хреста України.
 
Відповідно до протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та протоколу засідання постійно діючої комісії з питань звернення громадян при Броварській РДА від 13 січня 2017 року № 1 і № 5 на засіданні комісій вкотре розглянуті питання щодо продовження виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги, надання соціального житла, вирішення інших соціальних проблем, безкоштовного отримання ним ліків, можливості працевлаштування позивача.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Судові рішення в оскаржуваній частині відповідають зазначеним вимогам закону.
 
Згідно зі статтями 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
 
Установивши, що позивач не довів у встановленому законом порядку обставини, на які посилається як на підставу вимоги про зобов`язання надати відповідь, а матеріалами справи підтверджується, що на всі звернення ОСОБА_1 , зокрема щодо вирішення соціальних питань, листами Броварської РДА з дотримання передбаченого законодавством порядку надані відповіді, суди зробили правильний висновок про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача надати відповідь щодо вирішення соціальних питань.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень в оскаржуваній частині - без змін.
 
Керуючись статтями  400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 23 січня                  2018 рокув частині позовної вимоги  ОСОБА_1 до Броварської районної державної адміністрації Київської області про зобов`язання надати відповідь на лист залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                В. І. Журавель
 
                                                                                                                М. М. Русинчук