ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4175/19                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 травня 2020 року                                                                       м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,                                                                                                                        Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,  

     ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про:
-           визнання протиправними дій відповідача при прийнятті рішення від 05.12.2019 № 17-19/VII «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності площею 2,000 га, кадастровий номер: 7122084300:01:001:2001, яка розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства»;
-          скасування рішення відповідача від 05.12.2019 № 17-19/VІІ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності площею 2,000 га, кадастровий номер: 7122084300:01:001:2001, яка розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства»;
-          зобов`язання відповідача належним чином розглянути питання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності площею 2,000 га, кадастровий номер: 7122084300:01:001:2001, яка розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області та визнано протиправним і скасовано рішення від 05.12.2019 № 17-19/VІІ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,000 га, кадастровий номер: 7122084300:01:001:2001, - яка розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства.
Зобов`язано Литвинецьку сільську раду Канівського району Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (вх.№ 34 від 07.11.2019) про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га, кадастровий номер: 7122084300:01:001:2001, - що розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, та прийняти в межах, порядку, спосіб та строки, визначені чинним законодавством, рішення щодо нього.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Литвинецька сільська рада Канівського району Черкаської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з листа відповідача від 11.12.2019 № 37/09-06 слідує, що на звернення/заяву позивача   від 07.11.2019 № 34 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,000 га, у власність для ведення особистого селянського господарства відповідач його повідомив що земельна ділянка (кадастровий номер 7122084300:01:001:2001) рішенням від 11.11.2019 № 16-13/VII включена у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельні торги у формі аукціону.
Рішенням від 05.12.2019 № 17-19/VII, відповідач відмовив у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Не погоджуючись із вказаними діями та рішенням сільської ради, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:
-          клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, отримане відповідачем 07.11.2019, тобто, до часу прийняття рішення від 11.11.2019 № 16-13/VII про включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право оренди на які пропонується до продажу на земельних торгах. Отже, приймаючи відповідне рішення, відповідач знав про намір позивача отримати відповідний дозвіл, а позивач мав законне сподівання на задоволення своєї заяви;
-          докази вчинення відповідачем дій щодо безпосереднього проведення аукціону для продажу права оренди земельних ділянок, у тому числі щодо частини якої претендує позивач, відсутні;
-          відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, не передбачених ст. 118 ЗК України, є неправомірною. Оскільки заява позивача стосувалася несформованої земельної ділянки, площею 2 га, визначена відповідачем у спірному рішенні, підстава не відповідає вимогам     ст. 118 ЗК України;
-          протоколом від 28.11.2019 № 12 Постійної комісії Литвинецької сільської ради VII скликання з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури підтверджується, що в порядок денний її діяльності внесені рішення про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою, у тому числі позивачу, тобто, до часу розгляду та обговорення заяв осіб. Отже, розгляду у встановленому порядку, обговорення таких заяв не здійснено. З даних протоколу відкритого поіменного голосування засідання 17-ї позачергової сесії Литвинецької сільської ради 7 скликання від 05.12.2019, суд першої інстанції встановив, що на голосування виставлене рішення «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ».
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правовими актами.
Нормами п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України, визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Приписами ч. ч. 1-3 ст. 116 ЗК України, встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. 
Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Так, у ст. 121 ЗК України, передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Приписами ч. ч. 1-2 ст. 116 ЗК України, визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому, підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.
Згідно з нормами ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що звернення/заява позивача стосується частини (2 га) земельної ділянки, яка відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває в комунальній власності та має загальну площу 8,5 га.
Суд першої інстанції, в оскаржуваному рішення дійшов висновку про те, що позивач раніше звернувся до відповідача із заявою про надання йому земельної ділянки, аніж відповідач прийняв рішення про включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на торги у формі аукціону, з чого слідує, що приймаючи відповідне рішення, відповідач знав про намір позивача отримати відповідний дозвіл, а позивач мав законне сподівання на задоволення своєї заяви.
Проте, колегія суддів вважає зазначені висновки окружного суду помилковими, без з`ясування всіх важливих для надання правильної юридичної оцінки обставин, з урахуванням наступного.
Варто врахувати, що прийняттю відповідачем - сільською радою відповідних рішень передує певна процедура, що передбачена Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідним Регламентом, у даному випадку, Литвинецької сільської ради.
Так, сесія Литвинецької сільської ради відбулась 11.11.2019, на якій було розглянуто              19 питань, в тому числі і питання виставлення земельних ділянок на торги у формі аукціону.
Згідно рішення № 16-13/VІІ, яке було прийняте на пленарному засіданні Литвинецької сільської ради, на аукціон виставлено 24 земельні ділянки, в тому числі і земельна ділянка площею 7,8370 га, кадастровий номер: 7122084300:01:001:1990, - що розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області.
Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Згідно з п. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
З урахуванням зазначеного, також підлягає врахуванню й те, що певне рішення до його прийняття на пленарному засіданні проходить процедуру - відповідальний за проект рішення розробляє проект, який подається на постійну комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, де потім за результатами вивчення і розгляду комісія готує висновки і рекомендації, які розглядаються і враховуються при прийнятті остаточного рішення на сесії ради.
Проект рішення після оприлюднення на стенді Литвинецької сільської ради був поданий 06.11.2019 до розгляду комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури. Після розгляду проекту рішення, комісією в протоколі за № 11 від 06.11.2019 було затверджено перелік земельних ділянок в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону).
Отже, після розгляду комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури 11.11.2019 на сесії Литвинецької сільської ради було прийняте рішення № 16-13/VІІ «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами на території Литвинецької сільської ради (за межами населених пунктів».
Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідачем було розпочато процедуру підготовки рішення від 11.11.2019 № 16-13/VII, яким земельна ділянка (кадастровий номер 7122084300:01:001:2001) включена у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельні торги у формі аукціону, ще 06.11.2019, тобто, до звернення 07.11.2019 позивача із відповідною заявою/зверненням. Також, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення сільської ради від 11.11.2019 № 16-13/VII не є предметом спору в даній справі, є чинним та не оскарженим до суду. Крім того, не підлягає наданню правової оцінки в межах цього спору і питання вчинення/не вчинення відповідачем дій щодо безпосереднього проведення аукціону для продажу права оренди земельних ділянок, у тому числі щодо частини якої претендує позивач, на що, звертав увагу суд першої інстанції.
Предметом розгляду у цій справі є рішення відповідача від 05.12.2019 № 17-24/VІІ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності площею 2,000 га кадастровий номер: 7122084300:01:001:1990, яка розташована в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області для ведення особистого селянського господарства». 
За відповідною процедурою, після отримання клопотання від зацікавленої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач має встановлені положеннями Земельного кодексу України строки для розгляду відповідного клопотання та прийняття рішення за зверненням, що супроводжується також процедурою розгляду.
Постійною комісією Литвинецької сільської ради 6 скликання з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури протоколом № 12 від 28.11.2019 було розглянуто клопотання та відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з тих підстав, що відповідно до рішення Литвинецької сільської ради від 11.11.2019 № 16-13/УІІ «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельних торгах (у формі аукціону) окремими лотами на території Литвинецької сільської ради (за межами населених пунктів)» земельна ділянка з кадастровим номером 7122084300:01:001:1990 включена до переліку земельних ділянок право оренди яких пропонується для продажу на земельних торгах (у формі аукціону), а тому, дане питання було винесене на позачергову сесію VII скликання Литвинецької сільської ради. (а.с. 50-58)
Під час розгляду даного питання на сесії Литвинецької сільської ради 05.12.2019, було розглянуто та проголосовано за відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі ст. 136 ЗК України. (а.с. 46)
Колегія суддів зазначає, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
При цьому, приписи ст. 136 ЗК України, на які посилався відповідач в оскаржуваному рішенні, якими визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, свідчать про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Згідно з ч. ч. 1-3 даної статті, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Пунктом 4 ч. 4 ст. 136 ЗК України, передбачено, що підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17, від 17.10.2019 у справі № 823/1120/16, від 08.11.2019 у справі № 420/914/19, від 23.01.2020 у справі № 620/1058/19.
Як встановлено судом попередньої інстанції, земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту землеустрою на яку просив позивач, є частиною іншої земельної ділянки, яка зареєстрована в базі даних Державного земельного кадастру з кадастровим номером 7122084300:01:001:2001, та має загальну площу 8,5 га.
Як вже зазначалось вище, рішенням від 11.11.2019 № 16-13/VII було включено земельну ділянку з кадастровим номером 7122084300:01:001:2001 до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги (аукціон).
Отже, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення від 05.12.2019 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачу, земельна ділянка, частину якої хотів отримати у власність позивач, була включена до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, що, у свою чергу,  виключало можливість надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, кінцевою метою якого є все ж таки отримання земельної ділянки в безоплатну приватизацію.
При цьому, посилання суду першої інстанції на законне сподівання позивача отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою та те, що посадовими особами сільської ради створено перешкоди на шляху реалізації права на отримання земельної ділянки у власність є передчасними, оскільки позивач не позбавлений права вибрати іншу земельну ділянку сільськогосподарського призначення та звернутися до відповідача для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Також, колегія суддів вважає, що є посилковим висновок суду першої інстанції про те, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, не передбачених ст. 118 ЗК України, є неправомірною, оскільки ст. 136 ЗК України - віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, - є також самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. У свою чергу, наявність рішення про включення земельної ділянки до переліку, передбаченого ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України, є безумовною підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як одного з етапів процедури одержання її у власність.
Під час розгляду справи в суді апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено процедурних порушень зі сторони сільської ради під час розгляду звернення/клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, що має наслідком обов`язкове скасування рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Висновки суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави для скасування рішення суду першої інстанції. У частині вимог апеляційної скарги про закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає, що такі є необгрунтованими та не належать до підстав, визначених приписами ст. ст. 238, 319 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення спору, з огляду на що, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,
        
        П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                              О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                   В.В. Кузьменко                                                                                                    
                                                                                                                 О.І. Шурко