ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/1183/19                                                Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/462/20                                        Колесник С.А.
Категорія: ст. 173 КУпАП                                                Доповідач - Бездітко В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ                - Бездітко В.М. 
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                 - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-                  

в с т а н о в и в :

01 січня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ГР № 341485, 04.01.2019 року о 1557 год. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні Київського ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, влаштувала сварку з працівниками поліції, висловлюючись нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок.
Своїми діями  ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ст. 173 КУпАП.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 51 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.
Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, доводи якої мотивує наступним.
       Вважає постанову районного суду незаконною та необґрунтованою, судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права та у неповній мірі досліджено матеріали справи.
       За обставинами події зазначає, що 04 січня 2019 року о 0913 год. їй зателефонувала ОСОБА_2 та повідомила, що у неї на столі знаходиться її заява на прийом до начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області. Однак вона такої заяви не писала та повідомила, що заява була написана на ім`я начальника ГУНП в Харківській області. У відповідь почула погрози, що її ніхто не звав та зухвале хамство в агресивній формі.
       Ввечері 04 січня 2019 року ОСОБА_1 була на прийомі у начальника карного розшуку, після якого зайшла до секретаря ОСОБА_2 та зробила зауваження з підстав такої зухвалої поведінки. У відповідь почула насміхання. ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_2 , що вона хамка та потомствена «ментовка».
       Зазначає, що протиправні дії з боку працівників Київського ВП ГУНП в Харківській області, які перевищили свої посадові повноваження, спровокували конфліктну ситуацію, що виникла 04 січня 2019 року.
       Просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року, а провадження по цій справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
       В клопотанні про поновлення строку, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись, що 17 січня 2019 року звернулась з апеляційною скаргою на постанову районного суду та лише 06 лютого 2020 року отримала копію постанови Харківського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.
Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Ст. 173 КУпАП визначено, що дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливі чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок передбачає врегульовану правовими та соціальними нормами систему відносин, правила співдружності та взаємоповаги до оточуючих.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, правил поводження в органах влади, інші дії, що порушують соціальні нормами.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до п.п. 11,12 розділу ІІ, «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.
ОСОБА_1 своїм правом не скористалася, від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовилась, пояснення не надала (а.с. 1).
Поліцейським протоколи про адміністративні правопорушення ГР № 341485 від 01 січян 2019 року складено в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».
Ніяких доказів про порушення законодавства при складання протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано. Вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП поліцейським дотримано.
Відповідно, у суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду. Постанова суду відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.
Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що протиправні дії з боку працівників Київського ВП ГУНП в Харківській області, які перевищили свої посадові повноваження, спровокували конфліктну ситуацію, що виникла 04 січня 2019 року не спростовують висновків суду про вчинення нею адміністративного правопорушення, будь-якими доказами не підтверджені.
В письмових поясненнях в суді ОСОБА_1 вказала, що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення погоджується частково, конфлікт мав місце та спровокований не нею (а.с. 20).
       На підставі вищевикладеного під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Разом з цим, апеляційний суд залишає без розгляду доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі, які передували до та після вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог ст. 279 КУпАП суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу.
       Інші підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених районним судом обставин події.
Застосування районним судом стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Враховуючи наведене підстав для зміни або скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року не встановлено.
Керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 256, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського
апеляційного суду                                                В.М. Бездітко