Ухвала
18 березня 2020 року
м. Київ
справа № 394/1006/18
провадження №61-4050ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,  
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 червня                      2006 року, який укладений між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», який зареєстрований у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК 18 жовтня                      2006 року за № 228. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
28 лютого 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан», в якій заявник просить скасувати рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року та постанову
Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2020 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень є посилання заявника на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки, суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
Заявник зазначає, що висновок експерта є неналежним та недопустимим доказом, оскільки, він отриманий в порушення порядку встановленого Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року та Науково-методичними рекомендаціями з підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. Судами не наведено мотивацію щодо того з яких причин відхилялось клопотання про призначення експертизи, чим керувався суд коли приймав до уваги експертизу проведену з порушенням норм.
Касаційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан», подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Крім того, в касаційній скарзі заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що повний текст копії постанови було отримано  06 лютого  2020 року.   
На підтвердження зазначених обставин, заявник додає роздруківку відстеження Укрпошти, з якого вбачається, що копію постанови апеляційної інстанції було отримано 06 лютого 2020  року.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений 
з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити Приватному сільськогосподарському підприємству «Лан» строк на касаційне оскарження рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у  справі за  позовом  ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, за касаційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2019 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від                 22 січня 2020 року.
Витребувати з Новоархангельського районного суду Кіровоградської області цивільну справу  (№ 394/1006/18).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 13 квітня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк