Справа № 991/2915/20
Провадження1-кс/991/3001/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просить скасувати рішення детектива від 25.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 52019000000001205 від 24.12.2019 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 та ч. 2 ст. 369-2 КК України; зобов`язати детектива у цьому кримінальному провадженні при призначенні експертиз надавати можливість стороні захисту ставити питання.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до детектива Національного бюро із клопотанням від 19.03.2020 № 75/20, в якому просив при залученні експертів у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_2 повідомляти сторону захисту, а також надавати можливість ставити свої питання експертам.
Листом за підписом детектива Національного бюро ОСОБА_4 від 25.03.2020 сторону захисту повідомлено про можливість відповідно до ст. 243 КПК України самостійно залучити у разі наявності підстав для проведення експертизи відповідних експертів та ставити перед ними питання, які вважає необхідним. Чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено необхідності узгоджувати стороною обвинувачення зі стороною захисту залучення експертів та питання, які будуть перед ним ставитися. В той же час повідомлено, що у разі виникнення необхідності залучення підозрюваного ОСОБА_2 до проведення слідчих дій він буде повідомлений та залучений до їх проведення у встановленому законом порядку. 
Сторона захисту вважає, що детектив Національного бюро в порушення вимог ст. 220 КПК України при розгляді клопотання № 75/20 від 19.03.2020 не виніс відповідну постанову та не надіслав її копію. 
В зв`язку з чим посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України просить скасувати рішення детектива від 25.03.2020 та зобов`язати його при призначенні експертиз надавати можливість стороні захисту ставити питання.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Статтею 220 КПК України регламентовано порядок розгляду клопотань сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. 
Однак, клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19.03.2020 № 75/20 не містить прохання виконати процесуальну дію, оскільки, така дія як повідомлення сторони захисту детективом чи прокурором про призначення у кримінальному провадженні за їх ініціативою експертизи та надання можливості ставити свої питання експертам, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена, тобто детектив не наділений обов`язком вчинити таку процесуальну дію.
Відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
Натомість, клопотання від 19.03.2020 № 75/20 не містить вимоги про виконання слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій, оскарження рішення про відмову у проведенні яких закріплено в п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана на рішення детектива, яке не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, отже підстави для відкриття провадження за скаргою, відсутні.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1