П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року
м. Київ
Справа № 826/14759/18
Провадження № 11-1005апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ЖК «Науковий» (далі - Кооператив) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року (судді Сорочко Є. О., Коротких А. Ю., Федотов І. В.) у справі № 826/14759/18 за позовом Кооперативу до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-гарант» Лебідь Тетяни Петрівни (далі - Держреєстратор), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Герекс» (далі - ТОВ «ЕК «Герекс»), про визнання протиправними дій, скасування рішення та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог
1.                 У вересні 2018 року Кооператив звернувся до суду з позовом до Держреєстратора, у якому просив визнати протиправними та скасувати:
- рішення відповідача від 26 липня 2018 року з індексним номером 42236878 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу);
-запис від 25 липня 2018 року № 27205513, внесений Держреєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр).
2.                 На обґрунтування позовних вимог Кооператив зазначив, що він є власником незавершеного будівництва житлового комплексу «Науковий» загальною площею 22 863,80 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петропавліська, 40, який складається із двох секцій площами 10 469,90 кв. м та 12 394,30 кв. м. Однак відповідач вніс до Реєстру спірний запис, відповідно до якого ТОВ «ЕК «Герекс»є власником об`єкта незавершеного будівництва - квартирного (багатоповерхового) будинку, об`єкта в процесі виділу частки загальною площею 23 763,30 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40 (земельна ділянка з кадастровим номером 85:269:045, площею 1432,47 кв. м). На думку позивача, відповідач на порушення вимог Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок),вніс до Реєстру відомості про реєстрацію за третьою особою права власності щодо спірного об`єкта незавершеного будівництва без належних документів, а саме: документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Реєстрі); документа, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3.        Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 01 березня 2019 року позов задовольнив.
4.        Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Держреєстратор вчинив спірну державну реєстрацію об`єкта незавершеного будівництва за відсутності повного переліку документів, обов`язкова наявність яких визначена чинним законодавством. Суд також зазначив, що суб`єктний склад спірних відносин свідчить про публічно-правовий характер цього спору, що виник та пов`язаний зі здійсненням Держреєстратором владних управлінських функцій, тому цей спір повинен розглядатись у порядку та у спосіб, передбачений Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
5.        Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував та закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
6.        Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції керувався тим, що цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а стосується набутого третьою особою права власності на об`єкт нерухомого майна, тому цей спір має вирішуватися судом у порядку господарського судочинства. При цьому апеляційний суд послався на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог
7.        Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, на обґрунтування якої вказав на неправильне застосування судом норм, які визначають юрисдикцію цього спору, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про неналежність спору до адміністративної юрисдикції.
8.        Кооператив зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04 квітня 2019 року у справі № 910/3939/19, яка набрала законної сили,було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Кооперативу до Держреєстратора про визнання протиправними та скасування рішень, а також встановлено підвідомчість цього спору суду адміністративної юрисдикції, проте апеляційний суд без законного обґрунтування відхилив цю обставину, вказавши, що позивач не позбавлений права оскаржити вказану ухвалу господарського суду до апеляційного суду, чим порушив норми частини четвертої статті 78 КАС України. 
9.        Скаржник також указує, що оскаржуване судове рішення постановлено всупереч правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 та 20 червня 2018 року у справах № 823/378/16, 820/4146/17 відповідно.
10.   На думку скаржника, наявність судового рішення, що набрало законної сили, яким встановлена підсудність спору суду адміністративної юрисдикції, а також доказів, якими підтверджується, що державна реєстрація була вчинена на неіснуючий об`єкт нерухомого майна на підставі підроблених документів, свідчать про те, що у цій справі відсутній спір про право, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії Держреєстратора, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень.
11.   У зв`язку з викладеним Кооператив просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
12.    Також скаржник подав заяву про долучення до матеріалів справи та врахування при ухваленні рішення у цій справі правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 815/2550/15.
Позиція інших учасників справи
13.   На час розгляду справи відповідач і третя особа відзивів на касаційну скаргу не надіслали.
Рух касаційної скарги
14.   Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 03 червня 2019 року відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 17 вересня 2019 року передав її на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, мотивувавши це тим, що учасник справи оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
15.   Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 02 жовтня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, а саме з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також зважаючи на характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін у судовому засіданні.
Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій
16.   Відповідно до відомостей з Реєстру Кооперативу належить на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво: житловий будинок з нежитловими (вбудованими) приміщеннями загальною площею 22 863,8 кв. м за адресою: м . Київ, вул. Петропавлівська,  40 .
17 .   На підставі рішення Держреєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26 липня 2018 року з індексним номером 42236878 вчинено запис до Реєстру від 25 липня 2018 року № 27205513 про право приватної власності за ТОВ «ЕК «Герекс» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво квартирного (багатоповерхового) будинку загальною площею 23 763,3 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40.
18.   Вважаючи вказані дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
19.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
20.             Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
21.        На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
22.             Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
23.             Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
24.             Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
25.             Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
26.             Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
27.        Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
28.        Як установлено матеріалами справи, Кооператив оскаржує дії та рішення відповідача, які стосувалися державної реєстрації права власності за ТОВ «ЕК «Герекс» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво квартирного (багатоповерхового) будинку загальною площею 23 763,3 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40.
29.        Отже, цей спір фактично стосується незгоди позивача із набуттям третьою особою права власності на нерухоме майно, що відповідно вказує на наявність приватноправового спору.
30.        Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
31.        Пунктом 2 цієї ж статті визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.
32.        Відповідно до статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності на об`єкт незавершеного будівництва.
33.        Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV заявником щодо вчинення реєстраційних дій є, зокрема, власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.
34.        Таким чином, державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.
35.        Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.
36.        Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).
37.        Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки Держреєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача.
38.        Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь державного реєстратора, який вніс відомості щодо наявності речового права на спірне майно в іншої особи, як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав, не змінює приватноправового характеру цього спору.
39.             Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
40.             Оскільки позовні вимоги Кооперативу заявлено на захист порушеного, на його думку, права власності на об`єкт нерухомого майна, а на підставі оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень у третьої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорює позивач, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ГПК України.
41.        Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня, 30 жовтня, 13 листопада та 11 грудня 2018 року у справах № 806/1641/17 (провадження № 11-696апп18), № 809/973/14 (провадження № 11-858апп18), № 809/649/14 (провадження № 11-859апп18) та № 809/874/14 (провадження № 11-994апп18) відповідно.
42.        При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
43.        З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів.
44.        Щодо посилання скаржника на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, то постановою від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених, зокрема й у зазначеній позивачем постанові, щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у Реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
45.        Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 820/4146/17, на яку також посилається позивач на обґрунтуваннях вимог касаційної скарги, дійшла висновку про те, що вимоги у вказаній справі випливають із відносин, які мають приватноправовий характер, а оскаржувані дії Держреєстратора щодо внесення запису у Реєстр, яким позивача було позбавлено права власності на нежитлові приміщення, є лише наслідком реалізації сторонами у справі прав на спірне нерухоме майно, а тому така справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
46.        Відтак зазначена постанова також не є релевантною твердженням скаржника про публічно-правовий характер спору у цій справі.
47.        Крім того, помилковим є посилання скаржника на врахування при ухваленні рішення у цій справі позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 815/2550/15, оскільки зазначеною постановою залишено без змін постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зобов`язання вчинити дії. Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що характер правовідносин та склад учасників у справі № 815/2550/15 відрізняється від правовідносин у справі, яка переглядається, тому така постанова також не є релевантною та урахуванню не підлягає.
48.        Як зазначено вище належним відповідачем у цьому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач, тобто ТОВ «ЕК «Герекс». 
49.        З огляду на викладене наявність ухвали Господарського суду міста Києва від 04 квітня 2019 року, яка набрала законної сили, про відмову у відкритті провадження у господарській справі № 910/3939/19 за позовною заявою Кооперативу до Держреєстратора про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та запису на підставі пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, не перешкоджає зверненню Кооперативу з відповідним позовом до ТОВ «ЕК «Герекс» у порядку господарського судочинства. При цьому участь державного реєстратора, який вніс відомості щодо наявності речового права на спірне майно в іншої особи, як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав, не буде змінювати приватноправового характеру цього спору.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
50.             Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС Українисуд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
51.             Згідно із частиною першою статті 350 КАС Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
52.             Оскільки оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків цього суду скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ЖК «Науковий» залишити без задоволення.
2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                                         В. С. Князєв 
                                               Т. О. Анцупова                                                        Л. М. Лобойко
                                               С. В. Бакуліна                                                         Н. П. Лященко
                                                В. В. Британчук                                                      О. Б. Прокопенко
                                               М. І. Гриців                                                               В. В. Пророк
                                               Д. А. Гудима                                                                       Л. І. Рогач
В. І. Данішевська                                                  О. М. Ситнік
                                               Ж. М. Єленіна                                                         В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко                                                                       О. Г. Яновська