Справа № 161/20380/19 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/575/20  Категорія: 76    	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Киці С.І.,
суддів Данилюк В.А., Федонюк С.Ю.,
секретар судового засідання – Губарик К.А.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Волинської обласної спілки споживчих товариств, Волинського оптово-торгового об`єднання "Облкооплісбудгоспторг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Веремчук Сергій Володимирович, про поновлення на роботі, визнання протиправною та скасування постанови за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1  на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Позов мотивує тим, що згідно Статуту Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» (далі – ВОТО) засновниками (учасниками) останнього є Ковельська оптово-торгова база Волинської облспоживспілки та Камінь-Каширська оптово–торгова база. Остання ліквідована як юридична особа в 2004 році. 05.08.2017 року його було призначено директором ВОТО рішенням Зборів учасників (Протокол № 5). Враховуючи, що загальними зборами учасників товариства не був визначений строк здійснення ним повноважень директора підприємства, то вважається, що між підприємством, в особі власника (загальних зборів учасників) та ним укладено безстроковий трудовий договір. Відомості про те, що з 05.08.2016 року він являється керівником (директором) та підписантом ВОТО були внесені до ЄДР ю/о, ФОП та громадських формувань (далі – ЄДР). Станом на 19.02.2018 року, згідно Статуту ВОТО управління поточною діяльністю підприємства здійснюється керівником, який призначається загальними зборами учасників. Іншого порядку призначення керівника станом на 20.02.2018 року, не існувало. Жодних загальних зборів учасників ВОТО, на яких би розглядалось питання про зміну і звільнення або призначення керівника, не скликалось. Проте, Розпорядженням голови правління Волинської обласної спілки № 6/1-р від 19.02.2018 року керівником ВОТО з 20.02.2018 року призначено ОСОБА_4 та відповідно до відомостей ЄДР, вказану реєстраційну дію вчинено нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. Враховуючи статус відомостей з ЄДР, вважається, що з 20.02.2018 року, він не є директором ВОТО, а отже, є фактично звільненим із займаної посади. Разом з тим, 22.06.2018 року нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. до ЄДР внесено відомості про припинення ВОТО шляхом ліквідації на підставі постанови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 22 від 20.06.2018 року. Щодо вказаних організаційно–розпорядчих дій та реєстраційних дій його до теперішнього часу не повідомлено. На адвокатський запит адвоката Карпука А.С. від 12.11.2019 року про надання документів щодо звільнення його з посади, головою ліквідаційної комісії Рацькою І.А. надіслано відмову. Відтак, спірні розпорядження та постанова отримані ним 28.11.2019 року на запит до Державного реєстратора за місцезнаходженням реєстраційної справи – у Відділі реєстрації бізнесу та дозвільних процедур Департаменту ЦНАП м Луцьк. Враховуючи ту обставину, що рішення про зміну керівника та про припинення юридичної особи прийняті не Учасником ВОТО, а стороннім неповноважним органом, на підставі чого внесені відповідні відомості до ЄДР, вважає, що при звільненні мало місце порушення статутних положень, вимог КзПП України та його право на працю. Так, при реєстрації змін щодо ВОТО, державним реєстратором – нотаріусом Веремчуком С.В. було порушено ряд вимог, встановлених ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», так як відомості до ЄДР вносились не на підставі рішення Учасника, а на підставі розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств. Відтак, Розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 6/1-р від 19.02.2018 року, яке є незаконним. Щодо спірної постанови № 22 від 20.06.2018 року «Про припинення Волинського оптово - торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» вказує, що така є незаконною, так як прийнята неповноважним органом, що унеможливлює поновити на роботі керівника.
Просить визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 6/1-р від 19.02.2018 року, відповідно до якого його звільнено з 20.02.2018 року з посади директора ВОТО та призначено на цю посаду з 20.02.2018 року ОСОБА_4 ; визнати протиправною та скасувати постанову Волинської обласної спілки споживчих товариств № 22 від 20.06.2018 року «Про припинення Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг»; поновити його з 20.02.2018 року на посаді директора ВОТО з 20.02.2018 року; стягнути з відповідачів солідарно судові витрати.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської обласної спілки споживчих товариств, Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Веремчук Сергій Володимирович, про поновлення на роботі, визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Волинської обласної спілки споживчих товариств, Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» судових витрат по справі відмовлено.
Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року. Вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права. Зазначає, що він був призначений директором ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» 05.08.2017 року рішенням зборів учасників. Розпорядженням голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 6/1-р від 19.02.2018 року керівником ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» призначено ОСОБА_4 та внесено відомості до Реєстру, а отже з 20.03.2018 року його фактично звільнено із займаної посади. Обгрунтовуючи відмову в позові, суд першої інстанції помилково застосовує статут ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» в редакції 2004 року, хоча до матеріалів справи були долучені розпорядження Луцького міського голови № 323 від 05.04.2004 року про реєстрацію статуту та витяг з розпорядження Луцького міського голови № 545 від 16.06.2004 року про скасування підпункту 3.2 пункту 3 розпорядження Луцького міського голови № 323 від 05.04.2014 року, що означає, що статут в редакції 2004 року є нечинний. Отже, спірне розпорядження голови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 6/1-р від 19.02.2018 року прийняте неповноважним органом. 22.06.2018 року нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. до Реєстру внесено відомості про припинення ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» шляхом ліквідації на підставі постанови правління Волинської обласної спілки споживчих товариств № 22 від 22.06.2018 року. Спірна постанова про припинення ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» також прийнята неповноважним органом. Судом взяті до уваги неналежні докази та залишено поза увагою належні та допустимі докази. Безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції є порушення форми судового провадження. Суд в даній справі відкрив загальне позовне провадження. Призначив підготовче засідання на 17.01.2020 року, яке не провів з причини неявки відповідачів. Проте, відклавши підготовче засідання, таке засідання не провів, а 06.02.2020 року відразу розпочав розгляд справи по суті. Просить рішення Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Стягнути з відповідачів солідарно в його користь судові витрати.
Відповідач Волинська облспоживспілка подав відзив на апеляційну скаргу позивача. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідач ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення. 
Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до Витягу з ЄДР ю/о, ФОП та громадських формувань, 20.02.1992 року було проведено державну реєстрацію ВОТО «Облкооплісбудгоспторг». 
ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» здійснює свою діяльність на підставі статуту.
Відповідно до п. 1.1 Статуту Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг», в редакції від 01.04.2004 року, останнє є підприємством створеним Волинською облспоживспілкою, яка є його засновником та власником всього майна.
Відповідно до постанови правління Волинської облспоживспілки від 01.03.2004 року № 2/1-к «Про ОСОБА_1 » виконуючим обов`язки директора ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» призначено ОСОБА_1 з 23.04.2004 року.
Розпорядженням голови правління Волинської облспоживспілки від 19.02.2018 року № 6/1-р «Про ОСОБА_4 » виконання обов`язків директора ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» з 20.02.2018 року покладено на ОСОБА_4 . 
Постановою правління Волинської облспоживспілки від 20.06.2018 року №22 «Про припинення ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» вирішено припинити юридичну особу - ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» шляхом ліквідації.
ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» заробітна плата за виконання обов`язків керівника ОСОБА_1 протягом всього періоду виконання обов`язків не виплачувалася, виконання обов`язків здійснювалося на громадських засадах.
Жодних записів в трудову книжку позивача про виконання обов`язків керівника та ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» не вносилося.
Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.
Згідно Статуту від 01.03.2004 року ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» (далі – Статуту) є підприємством, створеним Волинською облспоживспілкою, яка є його засновником та власником всього майна.
Пунктом 5.1 Статуту передбачено, що управління підприємством здійснює власник безпосередньо або через уповноваженого ним директора (керівника) шляхом укладання контракту.
Як вбачається з п. 5.4 Статуту підприємство очолює директор, який призначається на посаду Правлінням Волинської облспоживспілки на підставі контракту, в якому визначаються права, строки найму, обов`язки і відповідальність перед Правлінням, умови його матеріального забезпечення і звільнення з посади. 
В матеріалах справи відсутні будь-які данні про укладення між позивачем та відповідачем трудового контракту директора (керівника), сторони на наявність такого контракту та його зміст не посилались, отже у суду немає підстав вважати наявним існування відповідного контракту з умовами його розірвання, які встановлюють інший порядок розірвання трудового договору, ніж визначений чинним законодавством України, тож при вирішенні позовних вимог в частині визнання припиненими трудових відносин позивача, як директора, з відповідачем, колегія суддів виходить із загальних вимог трудового законодавства та змісту Статуту товариства.
Згідно п. 5.2 Статуту власник підприємства призначає і звільняє директора підприємства та головного бухгалтера та укладає з ними контракт на строк до 5-ти років.
Як вбачається з постанови правління Волинської облспоживспілки від 01.03.2004 року ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки директора ВОТО Облкооплісбудгоспторг».
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. 
У ст. 23 КЗпП України зазначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (п. п. 2, 3 ст. 23 КЗпП України), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.
За змістом ст. 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (п. п. 2, 3 ст. 23 КЗпП України) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.
Правове регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11.12.1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України.
За змістом норм, що містяться у зазначених актах, в їх системному зв`язку, виконання службових обов`язків за більш відповідальною посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це пов`язане з розпорядчими функціями, працівником, який працює на тому ж підприємстві, в установі, організації, є тимчасовим замісництвом. Тимчасове виконання обов`язків за посадою відсутнього працівника покладається на іншого працівника наказом (розпорядженням) на підприємстві. Працівник, який заміщує тимчасово відсутнього працівника, на період замісництва звільняється від виконання обов`язків, обумовлених трудовим договором за основним місцем роботи.
Таким чином, виконання тимчасовим замісником посадових обов`язків відсутнього працівника обмежується періодом замісництва, такі трудові відносини за своїм характером завжди є строковими, оскільки замісництво встановлюється на конкретний проміжок часу.
Юридичних фактів, які зумовили переукладення із позивачем строкового трудового договору як із директором, не встановлено, а тому норми ст. 39-1 КЗпП України до спірних правовідносин не застосовуються.
З призначенням на посаду директора ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» закінчився строк виконання своїх обов`язків виконуючим обов`язки директора ОСОБА_1 .
Покликання позивача про те, що розпорядження голови правління Волинської обласної спілки № 6/1-р від 19.02.2018 року, яким керівником ВОТО з 20.02.2018 року призначено ОСОБА_4 , прийняте неповноважним органом і підлягає скасуванню не грунтується на встановлених обставинах справи, зокрема згідно норм Статуту від 01.03.04 року, саме власник – в даному випадку Волинська облспоживспілка має право призначати та звільняти з посади керівника ВОТО «Облкооплісбудгоспторг».
Щодо покликань позивача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції за основу прийняття рішення взято неналежний доказ, а саме Статут ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» в редакції від 01.03.04 року, реєстрацію якого було скасовано розпорядженням Луцького міського голови № 545 від 16.06.2004 року, то вказані покликання не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що ВОТО ««Облкооплісбудгоспторг» здійснює свою діяльність на підставі Статуту від 01.03.2004 року, який зареєстровано в цій редакції відділом реєстрації суб`єктів господарювання за № 04051327100010586 виконкому Луцької міської ради 05.04.2004 року.
Підставою реєстрації Статуту у цій редакції стало розпорядження Луцького міського голови від 05.04.2004 року № 323, згідно п.п. 3.2 п. 3 розділу 1 якого прийнято зареєструвати зміни та доповнення до установчих документів ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» у зв`язку з викладенням статуту в новій редакції.
Розпорядженням Луцького міського голови від 16.06.2004 року прийнято скасувати п.п. 3.2 2 п. 3 розділу 1 розпорядження Луцького міського голови від 05.04.2004 року № 323, а відділу державної реєстрації суб`єктів господарювання доручено провести оформлення та видачу реєстраційних документів згідно з чинним законодавством.
З покликанням на наявність вказаного Розпорядження, позивач зазначає, що Статут в редакції від 01.03.2004 року є нечинним.
Однак, Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. У даному випадку судом встановлено, що розпорядження Луцького міського голови від 05.04.2004 року №323, згідно п.п. 3.2 п. 3 розділу 1 якого прийнято зареєструвати зміни та доповнення до установчих документів ВОТО «Облкооплісбудгоспторг» у зв`язку з викладенням статуту в новій редакції виконано і зареєстровано зміни до Статуту 05.04.2004 року. Отже, вказане розпорядження Луцького міського голови від 05.04.2004 року є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, вичерпало свою дію внаслідок його виконання третьою особою. У зв`язку з чим його подальше скасування розпорядженням Луцького міського голови від 16.06.2004 року не породжує жодних правових наслідків для юридичної особи ВОТО ««Облкооплісбудгоспторг» і не відновлює дію Статуту в редакції до 01.03.2004 року.
Щодо оскарження постанови правління Волинської облспоживспілки від 20.06.2018 року № 22 «Про припинення Волинського оптово-торгового об`єднання «Облкооплісбудгоспторг» колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову в цій частині.
Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши обставини справи, належні докази та норми матеріального права дійшов правильного висновку про відмову в позові і колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі позивач покликається на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме порушено форму судового провадження. Суд в даній справі відкрив загальне позовне провадження. Призначив підготовче засідання на 17.01.2020 року, яке не провів з причини неявки відповідачів. Проте, відклавши підготовче засідання, таке засідання не провів, а 06.02.2020 року відразу розпочав розгляд справи по суті.
Матеріалами справи підтверджується, що судом відкрито загальне позовне провадження і справу розглянуто з дотриманням норм процесуального права в межах загального позовного провадження. Судом не постановлялась ухвала про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні і покликання позивача в цій частині є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. 
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 подав письмові пояснення, у яких зазначає, що 20.03.20 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи, а тому відсутній предмет спору і провадження у справі підлягає закриттю.
На час пред`явлення позову та ухвалення судом першої інстанції рішення діяла спірна постанова № 22 від 20.06.2018 року і підстав для закриття провадження у справі немає. ОСОБА_1 не є учасником товариства, будь - яких корпоративних відносин між ним та відповідачами не встановлено, а тому суд першої інстанції правильно вирішив справу в порядку цивільного судочинства і немає підстав для закриття провадження в частині поновлення на роботі.
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування рішення немає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: