ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3841/20 Справа № 180/1917/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 27 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства національна акціонерна страхова компанія “Оранта”, третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхових виплат, - 
В С Т А Н О В И Л А : 

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства національна акціонерна страхова компанія “Оранта” про стягнення страхових виплат.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 12 вересня 2017 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Міцубісі Паджеро», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 -01, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись по проїзній частині вулиці Лермонтова в м.Марганці зі сторони вулиці Луганської в бік вулиці Виїзної, де при виїзді на міст, що пролягає над залізничною дорогою по АДРЕСА_1 Лермонтова від автомобіля від`єднався причіп, який, здійснюючи подальший некерований рух, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся із мопедом «Кануні Ностальгія», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п.п31.1. та 31.6 ч. «г» Правил дорожнього руху України, внаслідок чого від автомобіля від`єднався причіп та зіткнувся із мопедом, внаслідок чого йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритих багатоосколкових переломів 1-5 плеснових кісток лівої стопи, двухкісточкового перелому лівого гомілково-ступеневого суглобу, що призвело до травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки суглобу ОСОБА_3 , що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Також було пошкоджено мопед « ОСОБА_4 ». 
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». 20 квітня 2018 року він подав письмову заяву до страхової компанії «Оранта» про страхове відшкодування пошкодженого мопеда, однак, отримав листа 11 липня 2018 року, в якому страхова компанія вимагала надати копію постанови апеляційного суду, надати на огляд їх представнику пошкоджений мопед. Страхова компанія провела оцінку пошкодженого мопеда, розмір матеріального збитку становить 11016,00 грн.. 16 травня 2019 року позивач отримав від відповідача листа про відмову у виплаті страхових сум, оскільки він пропустив однорічний строк звернення до страхової компанії. Вважає рішення страхової компанії про відмову у виплаті йому страхових виплат протиправним.
Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути на його користь страхове відшкодування у розмірі 11016,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 500,00 грн.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 ПАТ НАСК «Оранта» надано заяву про страхове відшкодування лише 07 травня 2019 року з пропуском однорічного строку, встановленого для подачі вказаної заяви, оскільки ДТП сталася 12 вересня 2017 року. При цьому, суд не взяв до уваги доводи позивача щодо факту подачі ним заяви про страхове відшкодування 20 квітня 2018 року, так вказане спростовується матеріалами справи, якими підтверджено, що 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 було подано до ПАТ «НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що ним не було порушено річний строк для звернення із заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні його позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем річного строку для звернення до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, матеріалами справи встановлено, що 12 вересня 2017 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Міцубісі Паджеро», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 -01, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи некерований рух, в зв`язку з від`єднанням причепу від автомобіля виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся із мопедом «Кануні Ностальгія», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 .. 
ОСОБА_2 , згідно полісу №АК/4094634 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 липня 2017 року забезпечив автомобіль Міцубісі Паджеро, державний номерний знак НОМЕР_1 , у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», строком дії з 30 липня 2017 року по 29 липня 2018 року.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і не виконає покладені на нього обов`язки. 
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
20 квітня 2018 року, ОСОБА_1 повідомив страхову компанію про настання події, яка сталася 12 вересня 2017 року.
Відповідно до листа ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» від 11 липня 2018 року №09-02-09/348-01 про порядок відшкодування шкоди, ПАТ НАСК «Оранта», повідомила ОСОБА_1 , що інформація про настання події 12 вересня 2017 року має ознаки страхового випадку, однак для подальшого розгляду заяви та прийняття остаточного рішення страховику необхідно надати такі документи: копію постанови апеляційного суду, надати на огляд представнику ПАТ НАСК «Оранта» пошкоджений належний йому транспортний засіб, та заяву на виплату страхового відшкодування. 
05 вересня 2018 року було оглянуто ТЗ KANUNI NOSTALGIA держномер НОМЕР_4 та встановлено пошкодження транспортного засобу, про що ПАТ «НАСК «Оранта» було складено протокол (акт) огляду транспортного засобу.
Відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0032182 від 11 березня 2019 року, ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності.
07 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування.
Відповідно до листа від 16 травня 2019 року №09-02-09/4490 ПАТ НАСК «Оранта» ДТП сталася 12 вересня 2017 року, а з письмовою заявою про страхове відшкодування ОСОБА_1 звернувся тільки 05 травня 2019 року, тобто з пропуском визначеного законом річного строку, а тому страхова компанія не має правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за пошкоджений йому транспортний засіб.
22 травня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» було складено додатковий протокол (акт) огляду транспортного засобу та виявлено пошкодження.
30 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» із заявою з приводу відмови у страховій виплаті по ДТП, у якій вказав, що 12 вересня 2017 року страхувальником ПАТ НАСК «Оранта» ОСОБА_2 було вчинено ДТП, в результаті якого було нанесено шкоду його ТЗ (мопеду ОСОБА_5 ) та його здоров`ю (ампутація частини стопи), що призвело до ІІ групи інвалідності. До Страхової компанії він звернувся 20 квітня 2018 року, бо знаходився на лікуванні. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, розгляд справи продовжується близько півтора роки, всі документи були передані. Після вступу у законну силу вироку ним 05 травня 2019 року було написано заяву на відшкодування страхової виплати по даному ДТП. Просив переглянути рішення про відмову у виплаті страхової суми.
Відповідно копії Дослідження №АЕ2374АВ 2 дод, складеного 03 червня 2019 року ПАТ «НАСК «Оранта», 12 вересня 17 року надійшла заява ОСОБА_1 до ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», з проханням провести автотоварознавче дослідження.
Відповідно копії ремонтної калькуляції №АЕ2374АВ від 03 червня 2019 року, вартість ремонту ТЗ KANUNI NOSTALGIA держномер АЕ2374АВ складає 11016,50 грн..
За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про страхування» страхування – це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У пункті 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до пункту 37.1.4. ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.
Визначаючи обов`язок страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплатити страхове відшкодування законодавцем у положеннях статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадку, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування.
Тобто право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.
Відтак, право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.
При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 надано заяву про страхове відшкодування лише 07 травня 2019 року, тобто з пропуском річного строку, встановленого для подачі вказаної заяви, оскільки ДТП сталася 12 вересня 2017 року.
Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , так як право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. 
Доводи апелянта в скарзі про те, що ним не було порушено річний строк для звернення із заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, - колегія суддів вважає безпідставними, так як матеріалами справи встановлено, що позивачем було порушено річний строк для звернення із заявою щодо виплати страхового відшкодування, тоді як він є присічним і поновленню не підлягає. Доказів того, що позивачем було подано заяву у встановлений законом строк, останнім ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було.
Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко