КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/184/2020
                                                                                                            справа № 761/18038/19
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
  4 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                          Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
            При секретарі             Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, постановленого суддею Піхур О.В.  30  жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
У С Т А Н О В И Л А :
В травні 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2  про зміну способу стягнення аліментів. 
На обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2017 стягнуто з   ОСОБА_2 на користь   ОСОБА_3  аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2017 до досягнення  повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також з 06.07.2029 стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Вказувала, що відповідач ухиляється від виконання обов?язку утримувати дітей, грошові кошти перераховує мінливо та не в повному обсязі, діти проживають з позивачем, а розмір витрат на утримання дітей збільшився, у зв?язку із чим, просила суд змінити розмір аліментів, який стягується за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30.10.2017 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 8650,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення  повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також з 06.07.2029 стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4325,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30  жовтня  2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2017 по справі № 757/19592/17-ц, з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2017 і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , а також з ІНФОРМАЦІЯ_5 стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, - 
та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 6000, 00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.05.2019 і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , а також з ІНФОРМАЦІЯ_5 стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.
             В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи. 
На обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з відповідача Державною виконавчою службою щомісяця утримуються кошти, які перераховуються на користь позивача на утримання дітей.
Зазначає, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн не врахував офіційних відомостей з місця роботи ОСОБА_2 про наявну заробітну плату відповідача в розмірі 4000,00 грн.
Також зазначив, що витрати, зазначені позивачем, нічим не підтверджені.
 Представник відповідача в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Позивач та її представник просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2017 у справі №75719592/17-ц стягнуто з   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3   на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.04.2017 року і до досягнення  повноліття ОСОБА_4 , а також з 06.07.2029 стягувати   з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Відповідно до довідок Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 15.04.2019 розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 04.04.2017 по 12.11.2017 складає 11124 грн, за період з 01.03.2019 по 12.04.2019 позивач ОСОБА_3 аліментів не отримувала.
        Відповідно до довідки ТОВ «Аргус Альянс» від 06.09.2019, дохід відповідача ОСОБА_2 з 11.04.2019 по 31.08.2019 становив 19 195,80 грн. Виконавчий лист перебуває у виконавчій службі на виконанні.
         Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
         За змістом статті 180 СК України   батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
        За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
          Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
         Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
         Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платник аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істоти значення.
        Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
     Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
     Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від  заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
          Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням  положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України за бажанням стягувача аліментів.
        У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.    
       Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення  є правом одержувача аліментів.  
        Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до правильного висновку про те, що зміна способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правом отримувача аліментів.
         Разом із тим, місцевим судом не було враховано у повній мірі розмір доходу відповідача , який як вбачається із довідки про його заробітну плату , отримує щомісячний дохід у розмірі не більше 5000 гривень.
        За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині  визначення розміру  стягнутих аліментів і вважає, що розмір стягнутих аліментів з урахуванням  доходів відповідача повинен бути зменшений з 6000 гривень до 4000 гривень на двох дітей.  
        В решті рішення суду є законним та обґрунтованим і тому повинно бути залишено без змін.

 Керуючись ст.ст.  367, 374, 376  ЦПК України, колегія суддів
 
                                                   П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30  жовтня 2019 року  змінити   в  частині визначення розміру аліментів, зменшивши суму  стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів  з 6000 гривен до 4000 гривень на утримання двох неповнолітніх дітей.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30  жовтня 2019 року   залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено  9 червня 2020 року.

Суддя - доповідач:                              
 
Судді :