Ухвала
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 461/3910/16-ц
провадження № 61-41238св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління державної реєстрації Львівської міської ради, відділ у справах дітей Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Львівський державний університет внутрішніх справ, відділ у справах дітей Личаківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визнання ордера на житлове приміщення недійсним, скасування наказу про передачу квартири у власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, визнання права спільної сумісної власності на житлове приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року, ухвалене у складі судді Юрківа О. Р., та постанову Апеляційного суду Львівської області 
від 05 липня 2018 року, прийняту колегією у складі суддів: Приколоти Т. І., 
Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління державної реєстрації Львівської міської ради, відділ у справах дітей Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, 
ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Львівський державний університет внутрішніх справ, відділ у справах дітей Личаківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визнання ордера на житлове приміщення недійсним, скасування наказу про передачу квартири у власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, визнання права спільної сумісної власності на житлове приміщення.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано її матеріали з Галицького районного суду м. Львова.
У вересні 2018 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
13 квітня 2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу 
№ 461/3910/16-ц передано судді-доповідачеві.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління державної реєстрації Львівської міської ради, відділ у справах дітей Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Львівський державний університет внутрішніх справ, відділ у справах дітей Личаківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, про визнання ордера на житлове приміщення недійсним, скасування наказу про передачу квартири у власність, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності, визнання права спільної сумісної власності на житлове приміщення, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2018 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           В. В. Шипович
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта