ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 березня 2020 року           справа №200/10386/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника Головного управління ДПС у Донецькій області Груєнка С.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року (повний текст складено 24 грудня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/10386/19-а (суддя І інстанції – Мозговая Н.А.) за позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1  до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування  рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              В С Т А Н О В И В:

21.08.2019 року позивач, Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, з урахуванням заяви щодо зміни предмету позову, до Державної податкової служби України та  Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування  рішення комісії ГУ ДФС у Донецькій області від 20.05.2019 року № 1167007/3149402196 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.05.2019 року та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2  від 02.05.2019 року датою її первісного подання – 02.05.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №2  від 02.05.2019 року, оскільки позивачем подані всі необхідні документи щодо підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена. Крім  того, зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення, тобто надати їм правову оцінку. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими.  Звертає увагу на той факт, що критерії ризиковості господарських операцій  визначаються листом ДФС від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18, який не є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак, не є та не може бути джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 200/10386/19-а позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ДФС у Донецькій області від 20.05.2019 року № 1167007/3149402196 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.05.2019 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 02.05.2019 року на суму 603129,92 грн, складену фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не надав  всіх необхідних документів щодо підтвердження господарських операцій з придбання товарів, реалізація яких відображена у податковій накладній №2 від 02.05.2019 року.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 200/10386/19-а – повернуто заявникові.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.           Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанцій встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) є фізичною особою - підприємцем, який пройшов, передбачену законом державну реєстрацію, перебуває на обліку як платник податків та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Відповідачі, Державна податкова служба України та  Головне управління ДПС у Донецькій області є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані ним Податковим кодексом України повноваження та згідно ст.43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Судом встановлено, що відповідно до договору постачання №БТ-19/05/01-034 від 01.04.2019 року, укладеного між ТОВ “Будпартнер трейд” (постачальник, код ЄДРПОУ 40859723) та позивачем (покупець)  ФОП ОСОБА_1 придбано будівельні матеріали, найменування, асортимент та загальна кількість яких відповідно до п.1.2 вказаного договору вказується в видаткових накладних постачальника, які додаються до договору та є його невід`ємною частиною (арк.с. 16-18).
Постачальником товару виписаний рахунок – фактура №БТ -0424-001 від 24.04.2019 року на загальну суму 1801492,51 грн. на товар - жорсткі мінераловатні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 100 мм у кількості 151,084 м3 на загальну суму 293102,96 грн. (без ПДВ) та жорсткі мінераловатні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 50 мм у кількості 6040,704 м2 на загальну суму 12081140,8 грн. (без ПДВ) (арк.с. 24).
Відповідно до видаткової накладної від 16.05.2019 року №БТ-0516-007 постачальником – ТОВ “Будпартнер трейд” передано позивачу жорсткі мінераловатні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 100 мм, код УКТ ЗЕД 6806100000 у кількості 151,084 м3 на загальну суму 293102,96 грн. (без ПДВ) та жорсткі мінераловатні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 50 мм, код УКТ ЗЕД 6806100000 у кількості 1419,3 м2 на загальну суму 283860 грн. (без ПДВ) (арк. с. 19).
Позивачем вартість вказаного товару сплачено відповідно до платіжного доручення від 02.05.2019 року на суму 692355,55 грн. (арк. с. 20).
У якості доказів транспортування придбаного товару позивачем надано  товарно-транспортну накладну від 16.05.2019 року № БТ-0516002, згідно якої  автомобільним транспортом (реєстраційний номер ДАФ НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_2 ) відбулось перевезення придбаного товару на адресу позивача (арк.с. 25).
Судом встановлено, що між позивачем (постачальник) та ТОВ “Новатор-СТ” (покупець, код ЄДРПОУ 35729623) 01.04.2019 року укладено договір постачання №21, відповідно до п.1.1 якого сторони визначили предмет договору: матеріали будівельного призначення, а саме: матеріали, асортимент, кількість, ціна яких визначена в Специфікаціях до договору, що надаються постачальником та є невід`ємною частиною цього договору (арк. с. 31-35).
02.04.2019 року ТОВ “Новатор – СТ” надало позивачу заяву №2 про постачання товару – жорстких мінераловатних плит ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 100 мм у кількості 100,794 м3 (арк.с. 36).
Постачальником товару виписаний рахунок – фактура № 2 від 25.04.2019 року на загальну суму 603129,92 грн. на товар - жорсткі мінераловатні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 100 мм у кількості 100,794 м3 на загальну суму 603129,92 грн. (арк.с. 40).
Відповідно до Специфікації №2 від 25.04.2019 р. до договору №21 сторони визначили, що покупцем замовлено товар - жорсткі мінеральні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 100 мм у кількості 100,794 м3, визначено ціну товару в розмірі 603129,92 грн., граничну дату поставки та умову про повну передоплату позивачу за вказаний товар (арк.с. 39).
Згідно  виписки Акціонерного товариства “Першого українського міжнародного банку”  603129,92 грн. позивачем  02.05.2019 року отримано на рахунок від ТОВ “Новатор-СТ” (арк.с.28).
Позивачем 16.05.2019 року складено видаткову накладну №3-36, згідно якої ТОВ “Новатор – СТ” отримано товар - жорсткі мінеральні плити ROCKWOOL  FRONTROCKS, щільністю 110кг/м3, товщиною 100 мм у кількості 100,794 м3 на загальну суму 603129,92 грн. (у т.ч. ПДВ – 100521,65 грн.) (арк.с. 38).
У якості доказів транспортування придбаного товару позивачем надано  товарно-транспортну накладну від 16.05.2019 року № 1, згідно якої  автомобільним транспортом (реєстраційний номер ДАФ НОМЕР_2 , що належить ФОП ОСОБА_2 ) відбулось перевезення придбаного товару на адресу ТОВ “Новатор-СТ” (арк.с.41).
На підтвердження повноважень представника покупця на отримання товару ТОВ “Новатор-СТ” була видана довіреність №7 від 16.05.2019 року на наказ №8/01 від 01.04.2019 року (арк. с. 29).
Судом встановлено, що  за фактом отримання коштів за товар за договором №21 позивачем було складено податкову накладну №2 від 02.05.2019 року на загальну суму 603129,92 грн., у т.ч. ПДВ – 100521,65 грн., яку подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк.  с. 8).
Згідно квитанції  №1 від 16.05.2019 року реєстрація вищенаведеної податкової накладної зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки обсяг постачання товару/послуг перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ( арк. с. 9).
Позивачем подані  пояснення та копії документів, про що свідчить повідомлення від 17.05.2019 року про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація якої зупинена  (арк. с. 10).
Так, позивачем до контролюючого органу були надані договір №БТ-19/05/01-034 від 01.04.2019 року, укладеного між ТОВ “Будпартнер трейд” (постачальник, код ЄДРПОУ 40859723) та позивачем (покупець), договір №21 від 01.04.2019 року, укладений між позивачем (постачальник) та ТОВ “Новатор-СТ” (покупець, код ЄДРПОУ 35729623), виписку установи банку щодо сплати вартості товару ТОВ “Новатор СТ”, рахунок – фактура №БТ-0424-001 від 24.04.2019 року, платіжне доручення №24 від 02.05.2019 року, рахунок – фактура № 2 від 25.04.2019 року.
Між тим, відповідачем 2 по справі прийнято рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі зазначеної податкової накладної від 20.05.2019 року №1167007/3149402196 з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме – договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції (арк. с. 11). 
Позивачем  подана скарга на вказане рішення, проте, вона залишена без задоволення (арк. с.13-16).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Згідно 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).
Відносини, що виникають в процесі складення та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, регулюються зокрема положеннями  статті 201 Податкового кодексу України  (далі -  ПК України, тут і надалі норми  Податкового кодексу України  вживаються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, згідно з пунктом 201.10 цієї статті при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Положеннями ж пункту  201.16  статті  201 ПК України  передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту  74.2  статті  74  цього  Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (підпункт 201.16.1 пункту  201.16  статті  201 ПК України) .
Також названа норма визначає й обов`язкові реквізити квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, серед яких:
а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної /         розрахунку коригування;
в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. Так, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної;    2)  конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;  3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.
Згідно копії квитанції від 16.05.2019 року, якою зупинено реєстрацію податкової накладної №2 від 02.05.2019 року, відповідачем-2 не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення    про реєстрацію податкової накладної.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав на адресу контролюючого органу письмові пояснення та копії первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена.
Суд встановив, що подані позивачем письмові пояснення та копії документів розглядались контролюючим органом при прийнятті спірних рішень.
Відповідно до п. п. 20-21 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Відповідно до п.п. 4 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 Про затвердження Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних , у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з п.14 цієї Постанови, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Отже, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу,  внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.    Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Таким чином,  недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законним.
Крім того, при вирішенні питання про реєстрацію  податкових накладних завдання адміністративного суду полягає у дослідженні документів податкового та первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій.
Також, при оцінці цих доказів, суд виходить із положення пункту 187.1 статті 187 ПК України, яким встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Податкова накладна  №2 від 02.05.2019 року була виписана по першій події - дата зарахування коштів на рахунок, що саме підтверджено випискою з банку.
Таким чином, з огляду на встановлені та з`ясовані судом обставини, сукупність наданих первинних документів суд першої інстанції дійшов висновку щодо реальності господарської операції як з придбання товару у ТОВ “Будмаркет трейд”, так і з постачання товару позивачем  на адресу ТОВ “Новатор – СТ” на загальну суму 603129,92 грн. відповідно до умов договору № 21 від 01.04.2019 року.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування  рішення комісії ГУ ДФС у Донецькій області від 20.05.2019 року № 1167007/3149402196 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 02.05.2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вказані висновки узгоджуються з паровою позицією викладеною Верховним Судом, зокрема, у постановах від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 9 липня 2019 року у справі № 140/2093/18 та від 30 липня 2019 року у справі № 320/6312/18.
Щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2  від 02.05.2019 року датою її первісного подання – 02.05.2019 року судом зазначено наступне.
Положення підпункту 201.16.4 пункту  201.16    статті  201 Податкового кодексу України   передбачає, що податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється, зокрема у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналогічна норма передбачена пунктом 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.
Виходячи із вимог зазначеної норми, належним способом відновлення порушеного права платника податків є зобов`язання Державної податкової служби України    зареєструвати податкову накладну, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині  зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 02 травня 2019 року №2.
В даному випадку, зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну,  подану позивачем, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та належним способом захисту порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №2 від 02.05.2019 року, подану фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
           Колегія суддів вважає помилковим посилання  відповідачу у апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду 27 серпня 2019 року  у справі №540/2077/18  у якій Верховним Судом висловлено позицію за іншими фактичними обставинами. Верховний Суд у зазначеній постанові зазначив, що позивач, звернувшись до суду із позовом про оскарження проміжного рішення податкового органу, обрав такий спосіб захисту своїх прав, який суперечить закону, а тому зазначена справа не є релевантною з даною справою, що розглядається.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 200/10386/19-а - залишити без задоволення.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 200/10386/19-а - залишити без змін.  
Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий          суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                               Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Геращенко