ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4890/20 Справа № 212/3477/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.,
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
сторони
стягувач: ОСОБА_1 ,
боржник: ОСОБА_2 ,
заінтересована особа: державний виконавець Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Захаренко Ксенія Сергіївна, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гореліков Максим Миколайович, на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від  17 лютого 2020 року, яка ухвалена суддею Колочко О.В. об 11 годині 26 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гореліков М.М., звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Захаренко К.С. та просила зобов`язати державного виконавця винести постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на примусовому виконанні у Тернівському ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 15.11.2011 року, про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі щомісяця у розмірі 500 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Дане виконавче провадження було завершено 24.05.2019 на підставі ч. 10 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».
17.09.2019 року до Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу надійшов виконавчий лист № 2/212/402/19, виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2019 року, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 .
З урахуванням заборгованості за виконавчим листом, який перебував на виконанні у Тернівському ВДВС м. Кривого Рогу Дніпропетровсьокї області, заборгованість зі сплати аліментів складала 40719,91 грн.
Оскільки заборгованість з 01.01.2014 року по 28.03.2019 року становила 27061,84 грн., що сукупно перевищило суму відповідних платежів більше трьох років, Тернівський ВДВС м. Кривого Рогу повинен був накласти на боржника всі обмеження, передбачені ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», та накласти на боржника штраф у розмірі 50% суми заборгованості, однак Тернівський ВДВС м. Кривого Рогу не здійснив всі передбачені законом дії, чим порушив права дитини.
В свою чергу, Саксаганський ВДВС м. Кривого Рогу здійснює не в повному обсязі виконавчі дії, адже загальна сума заборгованості по аліментам, станом на 19.08.2019 року, складала 40719,91 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів, оскільки заборгованість зі сплати аліментів наявна з 01.01.2014 року.
У зв`язку з тим, що державний виконавець Тернівського ВДВС м. Кривого Рогу проявила бездіяльність, стягувач звернулася до Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу для вчинення державним виконавцем примусових дій у вигляді винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 50% від загальної суми заборгованості, однак їй було відмовлено в цьому. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката Горелікова Максима Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Захаренко К.С.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гореліков М.М., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення скарги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що Тернівський відділ ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) повинен був накласти на боржника всі обмеження, передбачені ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», та накласти на боржника штраф у розмірі 50% суми заборгованості, оскільки заборгованість зі сплати аліментів у боржника сукупно перевищила суму відповідних платежів більше трьох років та склала 27061,84 грн. за період з 01.01.2014 року по 28.03.2019 року.
При зверненні до Тернівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) щодо застосування до боржника примусових заходів, їй було роз`яснено, що їх застосувати неможливо, оскільки вони застосовуються тільки в рамках відкритого виконавчого провадження.
Також, зазначає, що Саксаганський відділ ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) здійснює не у повному обсязі виконавчі дії, чим порушує вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», на думку позивачки, заборгованість зі сплати аліментів наявна з 01 січня 2014 року та станом на 19 серпня 2019 року складає 40719,91 грн.
Не здійснення в повній мірі виконавчих дій є порушенням інтересів дитини.
Вважає, що суд першої інстанції неповною мірою дослідив обставини справи, належним чином не з`ясував обставини справи, що мають значення для даної справи.
Вказує, оскільки Тернівський відділ ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) не в повній мірі виконав вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а у зв`язку з тим фактом, що здійснення примусових дій можливе лише в межах відкритого виконавчого провадження, даний обов`язок належить Саксаганському відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро). 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Заслухавши суддю-доповідача, боржника ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду без змін, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2011 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 500 гривень на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.07.2011 року (а.с.22).
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3150, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу від 15.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки від всіх видів його доходів, але не менші 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.
Відкликано виконавчий лист, виданий на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-3150 від 15 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 45-48).
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/212/402/19, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2019 року про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки ( а.с.102).
Відповідно до листів від 31.07.2019 року № 28094 та від 21.11.2019 року № 40879 на виконанні у Тернівському ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження за № 31730170 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3150, виданого 15.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 63, 71).
24.05.2019 року вищевказане виконавче провадження № 31730170 було завершено на підставі п. 10 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з ухваленням Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення про збільшення розміру аліментів, та відкликанням виконавчого листа № 2-3150, виданого 15.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської обалсті (а.с. 63, 71).
Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-3150, виданого 15.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця на користь ОСОБА_1 виданого Тернівським ВДВС м. Кривий Ріг, борг нараховується з 01.01.2014 року по 28.03.2019 року. Станом на 01.01.2014 року борг відсутній (а.с. 64-68).
Як вбачається з листа Саксаганського ВДВС м. Кривого Рогу від 19.08.2019 року № 13.13.-34/32298, на примусове виконання до ВДВС надійшов виконавчий лист № 2/212/402/19, виданий 23.05.2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення аліментів, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Виконавче провадження відкрито 17.07.2019 року. Заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням розрахунку Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг, станом на 19.08.2019 року, склала 40719,91 грн.
Державним виконавцем 19.08.2019 року було винесено постанову про арешт майна боржника та зареєстровано обтяження рухомого та нерухомого майна у відповідних реєстрах (а.с. 69).
Відповідно до довідки-розрахунку, виданої Саксаганським ВДВС м. Кривий Ріг 19.08.2019 року № 13.13.-34/32252, заборгованість за період з 01.01.2014 року (станом на 01.01.2014 року заборгованість відсутня) по 28.03.2019 року (набрання законної сили рішення суду) згідно розрахунку Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг, склала 27061,84 грн. За період з 29.03.2019 року по 19.08.2019 року нараховано 13658,07 грн., заборгованість за період з 01.01.2014 року по 19.08.2019 року- 40719,91 грн. (а.с. 70).
У листі Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.01.2020 року № 13.13.-34/6166, роз`яснено, що відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини 9,14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (а.с.72).
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гореліков М.М., суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяла відповідно до закону, в межах своїх повноважень, права стягувачки не були порушені. Державний виконавець Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не мала законних підстав накладати штраф на боржника ОСОБА_2 , оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 був пред`явлений до примусового виконання 17.07.2019 року, і станом на 19.08.2019 року заборгованість зі сплати аліментів склала лише два місяці липень - серпень 2019 року. 
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так само, згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення, може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.
Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.
Вказаною нормою Закон був доповнений на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03.07.2018. Норма набрала чинності 28.08.2018 року.
Разом із тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює юридичну відповідальність боржника за несплату аліментів, яка застосовується за постановою виконавцем, та дана норма закону щодо попередніх правовідносин між учасниками виконавчого провадження не має зворотної дії в часі.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що період заборгованості зі сплати аліментів, котрий стосується часу до набрання чинності ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для юридичної відповідальності боржника.
        В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними посилання стягувачки в апеляційній скарзі щодо невраховуваннядержавним виконавцем Саксаганського відділу ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.01.2014 року по 28.08.2018 року для визначення штрафних санкцій.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гореліков М.М., про те, що заборгованість зі сплати аліментів наявна з 01 січня 2014 року, та станом на 19 серпня 2019 року, складає 40719,91 грн., що свідчить про наявність законних підстав застосування до боржника ОСОБА_2 примусових заходів, у вигляді винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 50% від загальної суми заборгованості і здійснення цих дій, належать саме Саксаганському відділу ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), оскільки здійснення примусових дій можливе лише в межах відкритого виконавчого провадження, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до ч.4 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового стягнення.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 був пред`явлений до примусового виконання 17.07.2019 року, і станом на 19.08.2019 року заборгованість зі сплати аліментів склала лише два місяці липень - серпень 2019 року, тобто відсутні законні підстави щодо накладення штрафу на боржника.
Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.
При цьому, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаної скарги та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржниця.
Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Докази та обставини, на які посилається скаржниця в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.
Наведені скаржницею в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржницею норм процесуального закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гореліков Максим Миколайович, залишити без задоволення.
         Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від  17 лютого 2020  року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
               Повне судове рішення складено 27 квітня 2020 року.

 Головуючий:
     
Судді: