ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/9915/19                                        Головуючий суддя І інстанції Губська Я. В.
Провадження № 22-ц/818/2300/20                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах про приватну власність

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.,
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
за участю секретаря судового засідання        Семикрас О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Губської Я.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, 

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Краснікова П.І. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
В обґрунтування скарги зазначив, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм процесуального права та є незаконною.
Вказав, що загальне цитування судом в ухвалі від 23.01.2020 положень статей цивільного процесуального кодексу України не дає змоги ясно та чітко уявити, та зрозуміти, що мав на увазі суд та який саме порядок подання був порушений представником відповідача. 
Зазначив, що суд безпідставно розглянув заяву про роз`яснення ухвали без повідомлення учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
ОСОБА_3 надала суду заяву-пояснення, в якій зазначила, що оскаржена ухвала відповідає вимогам закону, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Просить розглядати апеляційну скаргу за її відсутності.
Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача – адвоката Ольховського М.М., за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Нормою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що у травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Представником відповідача – адвокатом Красніковим П.І. заявлено клопотання про залучення до справи доказів – 1000 договорів дарування грошових коштів, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 05.01.2019, з посиланням на вимоги ст.ст. 76-80, 83,95 ЦПК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року залишено без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Краснікова П.І. про залучення до матеріалів справи письмових доказів.
Представником відповідача – адвокатом Красніковим П.І. заявлено про роз`яснення зазначеної ухвали.
Відмовляючи у роз`ясненні ухвали, суд першої інстанції вказав, що усі питання, які вирішує суд під час постановлення ухвали відповідно до вимог ст.ст. 260- 261 ЦПК України судом при розгляді даної заяви було вирішено. Також, суд зазначив, що може роз`яснити своє рішення, але не змінюючи при цьому його змісту. Крім того, суд звернув увагу на те, що дана ухвала не є остаточною по справі за результатами розгляду цивільної справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Крім того, відповідно до статті 11 ЦПК України у цивільному судочинстві діє принцип пропорційності, який означає, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до вимог ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Таким чином, безпідставним є твердження апелянта про необхідність розгляду такої заяви із викликом учасників справи.
У даному випадку також підлягають врахуванню роз`яснення, що були надані судам у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», де вказано, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.
Оскільки за змістом згаданої норми ст. 271 ЦПК України та відповідно до принципів змагальності і пропорційності, ст.ст. 12, 11 ЦПК України, з урахуванням завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, що визначено ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, що ухвала суду від 23 січня 2020 року не підлягає примусовому виконанню і не є остаточною, - суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до норм цивільного процесуального права відмовив у роз`яснені ухвали від 23 січня 2020 року. 
З цих підстав колегія суддів відхиляє доводи скарги, за їх необґрунтованістю, вони висновків суду не спростовують, судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 11 червня 2020 року.

Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                І.В. Бурлака.

                                                                               А.В. Котелевець.