СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2020 р.                                                                             Справа №917/737/17  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя  Склярук О.І., 
при секретарі судового засідання Тимошенко А.А.,
за участю учасників провадження у справі:
позивача – Корнієнко В.П., адвокат, довіреність б/н від 10.07.2019,
відповідача  – Борсука В.В., адвоката, довіреність б/н від 01.11.2018, свідоцтво ПТ №2309

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (вх.№3512П/1 від 19.11.2019) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 у справі №917/737/17 (м. Полтава, суддя Іванко Л.А., повний текст ухвали складено 11.11.2019),
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир»
про відстрочку виконання рішення суду по справі №917/737/17,
за позовом Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей», м. Київ в особі філії «Менський сир», м. Мена, Чернігівська область, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», м. Гадяч, Полтавська область,
про стягнення 7142978,62 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 позовні вимоги Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» 4368207,33 грн. основного боргу, 476416,89 грн. пені, 702177,11 грн. інфляційних, 154345,13 грн. - 3% річних, 85517,20 грн. витрат з оплати судового збору.
Постановою Східного апеляційного господарського суду №917/737/17 від 05.02.2019 рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 року у справі №917/737/17 змінено. Позовні вимоги Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» 4368207,33 грн. основного боргу, 462207,54 грн. пені, 737472,18 грн. інфляційних, 154465,04 грн. - 3% річних, 85835,28 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви.
21.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою (вх.№11379) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 на дванадцять місяців.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 відмовлено.
ТОВ «Гадячсир» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства та невірне встановлення обставин справи, просить ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «Гадячсир» про відстрочення виконання рішення суду у справі №917/737/17 задовольнити в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на даний час в провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває заява ПП КФ «Прометей» про порушення відносно ТОВ «Гадячсир» процедури банкрутства (справа №917/1759/19) і надання відстрочки виконання рішення суду є єдиним шляхом уникнути банкрутства, а ПП КФ «Прометей» отримати свої кошти. Недостатність грошових резервів було підтверджено відповідною фінансовою звітністю, а ТОВ «Гадячсир» вживає активних дій, зокрема, намагається здійснити вихід із своєю продукцією на ринок Європейського союзу, країн Африки та Азії. Також апелянт вказує на проведену аудиторську перевірку, яка станом на 31.03.2018 встановила, що баланс ТОВ «Гадячсир» є неліквідним та вказала на необхідність вжиття заходів до реструктуризації простроченої кредиторської заборгованості, в тому числі шляхом відстрочення виконання судових рішень.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 02.12.2019. Призначено справу до розгляду на 03.12.2019.
03.12.2019 Приватним підприємством «Консалтингова фірма «Прометей», м. Київ в особі філії «Менський сир» заявлено клопотання (вх.№11414 від 03.12.2019) про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: судді-доповідача Гетьмана Р.А., судді Дучал Н.М., судді Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 визнано заявлений відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: судді-доповідача Гетьмана Р.А., судді Дучал Н.М., судді Склярук О.І. необґрунтованим. Зупинено провадження у справі №917/737/17. Передано справу №917/737/17 для вирішення питання про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: судді-доповідача Гетьмана Р.А., судді Дучал Н.М., судді Склярук О.І. у порядку, встановленому ст.32 Господарського процесуального кодексу України. Ухвалено, що судове засідання відбудеться 23.12.2019 о 09.30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр-т. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 у справі №917/737/17 для розгляду заяви про відвід судді визначено суддю Шевель О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 відмовлено в задоволенні заяви Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей», м. Київ, в особі філії «Менський сир», м. Мена, Чернігівська область, (вх.№11414 від 03.12.2019) про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І. у справі № 917/737/17.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 поновлено провадження у справі.
03.12.2019 від Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» надійшла касаційна скарга на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 зупинено апеляційне провадження у справі №917/737/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (вх.№3512П/1 від 19.11.2019) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 у справі №917/737/17 до повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду. Матеріали справи №917/737/17 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі №917/737/17.
Супровідним листом №25.2-16/917/737/17/1412/2019 від 23.12.2019 Верховним Судом направлено матеріали справи на адресу Господарського суду Полтавської області.
Супровідним листом №08-17/15с від 08.01.2020 Господарським судом Полтавської області направлено матеріали справи на адресу Східного апеляційного господарського суду.
10.01.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли всі матеріали справи №917/737/17.
Станом на дату надходження матеріалів справи до суду суддя-доповідач Гетьман Р.А. згідно затвердженого графіку відпусток знаходився у відпустці до 20.01.2020. На підставі п.5.4 рішення зборів суддів Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 №3, зазначена справа передана судді-доповідачу після виходу його з відпустки – 21.01.2020.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2020, у зв`язку з усуненням обставин, поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 04.02.2020.
23.01.2020 від Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» філії «Менський сир» надійшла касаційна скарга (вх.№36) на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2020 зупинено апеляційне провадження у справі №917/737/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (вх.№3512П/1 від 19.11.2019) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 у справі №917/737/17 до повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду. Матеріали справи №917/737/17 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду супровідним листом №04-11/3к/001463 від 24.01.2020.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 у справі №917/737/17.
Супровідним листом №25.2-16/917/737/17/134/2020 від 24.02.2020 Верховним Судом направлено всі матеріали справи на адресу Східного апеляційного господарського суду.
05.03.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли всі матеріали справи №917/737/17.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 19.03.2020. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 у справі №917/737/17. Про дату, час і місце наступного судового засідання учасників справи ухвалено повідомити додатково.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 призначено справу № 917/737/17 до розгляду на 06.04.2020; повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Додатково про призначену дату судового засідання учасники справи повідомлені шляхом направлення телефонограм від 31.03.2020 №006245, №006246, №006247.
Від ТОВ «Гадячсир» надійшло клопотання (вх.№3218 від 03.04.2020) про розгляд справи за відсутності представника. Однак, враховуючи, що представник ТОВ «Гадячсир» з`явився до судового засідання 06.04.2020 відповідне клопотання залишається колегією суддів без розгляду. 
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 06.04.2020 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник позивача проти вимог скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи відповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як свідчать матеріали, рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 позовні вимоги Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» 4368207,33 грн. основного боргу, 476416,89 грн. пені, 702177,11 грн. інфляційних, 154345,13 грн. - 3% річних, 85517,20 грн. витрат з оплати судового збору.
Постановою Східного апеляційного господарського суду №917/737/17 від 05.02.2019 рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 змінено. Позовні вимоги Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» 4368207,33 грн. основного боргу, 462207,54 грн. пені, 737472,18 грн. інфляційних, 154465,04 грн. - 3% річних, 85835,28 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви.
25.02.2019 Господарським судом Полтавської області видано наказ на примусове виконання рішення та постанови Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2019.
25.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою (вх.№1818) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 на дванадцять місяців.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.03.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» про відстрочку виконання рішення – відмовлено. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11.03.2019 – залишено без змін.
29.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою (вх.№5592) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 на дванадцять місяців.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.06.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» про відстрочку виконання рішення – відмовлено. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 24.06.2019 – залишено без змін.
21.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» втретє звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою (вх.№11379) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 на дванадцять місяців.
В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення боржник посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» є провідним виробником та експортером молочної продукції, зокрема, твердого сиру та молоковмісних сирних продуктів. Протягом останніх 10 років Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» здійснювало торгівлю з Російською Федерацією (72% експорту в 2012 році, 57% експорту в 2013 році), однак, починаючи з 2014 року Російська Федерація повністю закрила свій ринок (введено продуктове ембарго) для продукції українського виробництва та ввела обмеження та заборони на транзит української молочної продукції митною територією Російської Федерації до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки. Як наслідок, обсяг експорту продукції, виробленої заявником для ринку Російської Федерації, становив 8,3% у 2015 році та 0% у 2016 році (довідка ТОВ «Гадячсир» про обсяги виробництва за 2012-2016 p.p. додається).
Заявник зауважує, що сплата за рішенням суду протягом короткого строку найближчим часом об`єктивно неможлива в силу недостатності грошових резервів товариства, що підтверджується фінансовою звітністю, а спроби одномоментного виконання вказаного рішення суду в сукупності з обставинами, що перелічені в даній заяві, можуть призвести до стійкої неплатоспроможності ТОВ «Гадячсир», і як наслідок, банкрутства останнього.
Крім цього, зазначає, що у попередні роки підприємством залучалися кредитні кошти ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Креді Агріколь Банк». Належне виконання фінансових зобов`язань за відповідними кредитними договорами забезпечене заставою та іпотекою всього рухомого та нерухомого майна товариства. Тому, через відсутність на даний час вільного від обтяжень майна товариства, відсутня можливість отримання нового кредиту для поповнення обігових коштів підприємства, а також можливість його реалізації з метою проведення розрахунку з позивачем.
За результатами господарської діяльності станом на кінець червня 2019 року у заявника прибуток відсутній та обліковуються збитки у розмірі 689 тис. грн., а загальна сума збитків заявника станом на день звернення з даною заявою становить 2 мільярди 182 мільйони 976 тисяч грн., що підтверджується Балансом (Звітом про фінансовий стан) за 30.06.2019, а також Звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за перше півріччя 2019 рік.
Заявник стверджує, що ТОВ «Гадячсир» вживає всіх можливих заходів з метою продовження господарської діяльності, отримання прибутку для подальшого функціонування товариства, зокрема, намагається здійснити вихід із своєю продукцією на ринок Європейського союзу, країн Африки та Азії.
Детальний розрахунок та докази запланованого отримання доходу, починаючи з 2020-2021р.р. в достатньому для проведення виконання рішення суду обсягу надано у Техніко - економічному обґрунтуванні операційної діяльності ТОВ «Гадячсир» за період з 2-го півріччя 2018 року по 2-е півріччя 2021 року включно. Кошти, що заплановані до отримання впродовж найближчих 12 місяців, використовуються, в першу чергу, для збереження господарської діяльності товариства, сплати податків (заборгованість станом на дату звернення з даною заявою становить 3709000,00 грн.), виплати заробітної плати працівникам (заборгованість на загальну суму 567000,00 грн. згідно зі звітом з праці, копія якого додається) та погашення поточної заборгованості перед постачальниками матеріалів, сировини та послуг (заборгованість станом на дату звернення з даною заявою становить 146 мільйони 053 тисяч грн.), оскільки у зв`язку з наявністю відкритих виконавчих проваджень, інформація про які знаходиться у вільному доступі, контрагенти відмовляються поставляти товари, надавати послуги на умовах післяплати і вимагають або передоплату або оплату по факту наданих послуг.
Крім того, боржник зазначає, що незалежною аудиторською компанією ТОВ «Аудиторська фірма «Центр розвитку бізнесу» був проведений Економічний аналіз основних аналітичних показників ліквідності (платоспроможності) та фінансової стійкості ТОВ «Гадячсир», якою встановлено, що у ТОВ «Гадячсир» велика залежність від залученого капіталу, а незадовільна структура балансу з точки зору платоспроможності та фінансової стійкості нижче нормативного рівня. Вказаною аудиторською компанією в своєму висновку від 25.05.2018 зазначено, що станом на 31.03.2018 баланс ТОВ «Гадячсир» є неліквідним. Товариство не може своєчасно погасити короткострокову заборгованість за рахунок власних коштів і знаходиться в залежності від позикового капіталу, не забезпечене власними оборотними коштами є неплатоспроможним та не має можливості одномоментно задовольнити вимоги кредиторів - банківських установ та інших, а негайне виконання винесених судами рішень про стягнення з боржника коштів призведе до істотного погіршення фінансового стану ТОВ «Гадячсир» та поставить під загрозу його подальшу фінансово-господарську діяльність, що може призвести до банкрутства. З метою недопущення настання вищевказаних негативних наслідків, аудиторами рекомендовано товариству вжити заходів до реструктуризації простроченої кредиторської заборгованості, в т.ч. шляхом укладення мирових угод, розстрочення чи відстрочення виконання судових рішень, з одночасним пошуком інвестицій та активізацією виробничої діяльності.
Крім того, в поданих суду додаткових поясненнях (вх.№ 11828) до заяви про надання відстрочки виконання рішення суду, боржник повідомляє про обставини, які змусили товариство повністю зупинити своє виробництво, що в свою чергу унеможливить отримання прибутку підприємством у найближчі 6 місяців та належне виконання договорів перед контрагентами.
Зазначає, що для відновлення повноцінної роботи підприємства та виготовлення продукції необхідна значна сума грошових коштів, а відповідно одночасне виконання рішень судів, що набрали законної сили, в тому числі і рішення по даній справі фактично призведе до повної неплатоспроможності.
Отже, боржник, посилаючись на вищезазначені обставини, які на його думку істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення суду від 03.10.2017 по даній справі, звернувся до суду з даною заявою про надання відстрочки його виконання на 12 місяців.
В свою чергу, стягувач заперечує проти відстрочення виконання судового рішення №917/737/17 від 03.10.2017. В своїх поясненнях стосовно заяви ТОВ «Гадячсир» посилається на те, що зазначені боржником обставини для надання відстрочки виконання судового рішення не є винятковими, які б слугували підставою для надання останньому відстрочки виконання рішення суду.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу суду вказав на те, що заявник (боржник) у поданій заяві від 21.10.2019 просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 у справі №917/737/17 на дванадцять місяців, тобто поза межами строку, встановленого вимогами ч. 5 ст. 331 ГПК України, що є підставою для відмови у відстроченні виконання судового рішення. В той же час, суд вказав, що заявником у поданій до суду заяві не наведено існування виняткових обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду у даній справі та доказів того, що в разі відстрочки виконання рішення відповідна заборгованість дійсно буде погашена. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обставини, наведені відповідачем в заяві про відстрочення виконання судового рішення носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення. Також, суд зазначив, що надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання. Станом на дату звернення до суду з даною заявою (21.10.2019) боржником на виконання рішення суду від 03.10.2017 не проведено навіть часткових платежів, а виключно вчиняються дії, спрямовані на затягування строку виконання рішення суду, зокрема, шляхом подання заяв про його відстрочку та розстрочку. 
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.
Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.
Розстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, за наявності доказів, що встановлюють обставини, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. Винятковість таких обставин встановлюється судом в кожному конкретному випадку.
Надання розстрочки виконання рішення є правом господарського суду. Закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки.
Отже, з наведеного суд приходить до висновку, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надання відстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання.
Отже, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, повинні досліджуватися та оцінюватися не тільки доводи боржника, а й заперечення кредитора.
При цьому, необхідно враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все необхідно врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.
Безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду, боржник посилається, зокрема, на тяжке фінансове становище, що спричинене відсутністю ринку збуту продукції через введення Російською Федерацією продуктового ембарго, обмеження та заборони на транзит української молочної продукції митною територією Російської Федерації до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки. 
Однак, відповідно до статті 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відтак, продуктове ембарго Російської Федерації та інші наведені обставини не є тією виключною, єдиною обставиною, що зумовила невиконання відповідачем рішення суду по даній справі.
Між тим, апелянтом (відповідачем) не надано доказів в обґрунтування та на підтвердження відсутності можливості реалізовувати свою продукцію на інших ринках збуту.
Крім того, апелянт посилається на те, що ним залучалися кредитні кошти ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Креді Агріколь Банк», а належне виконання фінансових зобов`язань за відповідними кредитними договорами забезпечене заставою та іпотекою всього рухомого та нерухомого майна товариства. Тому, через відсутність на даний час вільного від обтяжень майна товариства, відсутня можливість отримання нового кредиту для поповнення обігових коштів підприємства, а також можливість його реалізації з метою проведення розрахунку з позивачем.
Відповідні посилання судова колегія вважає безпідставними, з огляду на те, що відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.
Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.
Неналежне планування своєї господарської діяльності відповідачем не повинно порушувати права інших господарюючих суб`єктів, які належним чином виконали свої обов`язки. Ризики від власної господарської діяльності відповідача не може покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості.
Також, колегія суддів зазначає, що в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення апелянт посилається на проведення незалежною аудиторською компанією ТОВ «Аудиторська фірма «Центр розвитку бізнесу» Економічного аналізу основних аналітичних показників ліквідності (платоспроможності) та фінансової стійкості ТОВ «Гадячсир» станом на 25.05.2018. Зокрема, у вказаному висновку зазначено, що з метою недопущення настання вищевказаних негативних наслідків, аудиторами рекомендовано товариству вжити заходів до реструктуризації простроченої кредиторської заборгованості, в т.ч. шляхом укладення мирових угод, розстрочення чи відстрочення виконання судових рішень, з одночасним пошуком інвестицій та активізацією виробничої діяльності.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідний висновок не може бути доказом, що свідчить про наявність об`єктивних та непереборних обставин для відстрочення виконання рішення, оскільки він засвідчує обставини, що існували станом на 25.05.2018, тоді як відповідна заява про відстрочення була подана до суду 21.10.2019, тобто через півтора роки. У зв`язку з чим відсутні підстави вважати інформацію, вказаною у висновку актуальною на момент прийняття оскаржуваної ухвали у справі. 
Також колегія суддів зауважує, що відповідач просить відстрочити виконання рішення від 03.10.2017 на 12 місяців. Однак, станом на час винесення оскаржуваної ухвали 04.11.2019 та станом на час її апеляційного перегляду минуло вже більше 2 років. Відповідачем не надано доказів жодної хоча б часткової оплати суми заборгованості.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 906/434/17 судом касаційної інстанції визначено, що баланс (звіт про фінансовий стан) за певний період часу відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності. Згідно документів, які надані відповідачем на підтвердження винятковості обставин, викладених у своїй заяві про надання відстрочки рішення суду, складені переважно на кінець 2018 року, березень 2019 року, та перше півріччя 2019, тоді як заява про відстрочення виконання рішення була подано до суду – 21.10.2019.
Актуальної бухгалтерської документації з повними даними ведення господарської діяльності, а також, в тому числі, на підтвердження скрутного фінансового становища, збитковості підприємства, суттєвого перевищення суми дебіторської заборгованості перед кредиторською заборгованістю тощо на момент звернення зі згаданою заявою до суду ТОВ «Гадячсир» до матеріалів справи не надано, тому доводи апеляційної скарги про те, що одночасне і повне виконання рішення суду в даній справі може призвести до виникнення у відповідача заборгованості зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, заробітної плати і, як наслідок, припинення господарської діяльності боржника, що унеможливить виконання рішення суду відхиляються за недоведеністю.
Також, колегія суддів зазначає, що в заяві про надання відстрочки виконання рішення суду відповідач посилається на можливість отримання значних надходжень коштів внаслідок укладення нових контрактів, погодження нових графіків поставок зі своїми контрагентами. Однак, посилання відповідача на договори поставки та контракти не є належним доказом виконання цих договорів та можливості відповідача виконати рішення суду у даній справі саме через 12 місяців. Крім того, відповідачем не доведено наявності реальної можливості виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару за вищезазначеними договорами, а також виконання рішення суду у даній справі за рахунок отриманих грошових коштів в межах договорів, які ним додані до матеріалів справи. Виключно посилання відповідача на наміри отримання прибутку у майбутньому та погашення боргу перед позивачем у справі № 917/737/17 не є належним та допустимим доказом в розумінні чинного процесуального законодавства на підтвердження викладених обставин.
З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги позбавленими фактичного та правового обґрунтування. Підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними аргументи суду першої інстанції щодо неможливості задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» з підстав звернення боржника поза межами строку для відстрочення виконання рішення суду, з огляду на таке.
Системне тлумачення статті 331 Господарського процесуального кодексу України дозволяє дійти таких висновків. Структурно стаття складається з 7-ми частин, серед яких частина 1, 2 і 7 присвячені порядку розстрочення та відстрочення судового рішення (процедурні питання подання та розгляду заяви), 3, 4-підставам для відстрочення та розстрочення судом, 5, 6-правовим наслідкам та питанням, які вирішуються судом при ухваленні такого рішення. Зі змісту даної норми вбачається, що момент звернення стороною до суду з відповідною заявою не визначений законодавцем в якості процедурної вимоги до строку її подання, а термін спливу з моменту ухвалення судового рішення не виступає чинником, який враховується господарським судом при вирішенні питання задоволення такої заяви. З огляду на це, положення частини 5 статті 331 ГПК України слід розуміти як такі, що стосуються вже правових наслідків задоволення поданої стороною заяви та обмежують максимальний строк, на який суд може розстрочити або відстрочити виконання судового рішення, одним роком з дня прийняття саме рішення про відстрочення або розстрочення останнього. Суд апеляційної інстанції вказує, що законодавцем у вказаній нормі права визначено річний строк на який судом може бути надано відстрочення або розстрочення, а не строк на протязі якого учасник справи може (має право) звернутися до суду з заявою про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду. У зв`язку з чим відповідні доводи суду першої інстанції є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з приписами Господарського процесуального кодексу України. При цьому, згідно положень ч.2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, по-друге, з огляду на те, що в основу оскаржуваної ухвали покладено іншу сукупність доказів, яка свідчить про безпідставність вимог заявника, зазначені вище твердження суду не мали єдиного вирішального значення при прийнятті ухвали суду про відмову в надання відстрочки виконання рішення. 
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишенні оскаржуваної ухвали суду – без змін.
Судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,  -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.11.2019 у справі №917/737/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 07.04.2020. 

Головуючий суддя                                                                    Р.А. Гетьман

Суддя                                                                                           Н.М. Дучал  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук