ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/145/20	Суддя у першій інстанції -  Прилуцький В.О. 	
Справа: №703/170/20  Категорія: ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП  	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.  	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 р.                                                                                         м. Черкаси

      Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи,  яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Шукліна Г.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року, якою 

      ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

          визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122,    ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення: 
      - за ч.4 ст.122 КУпАП у виді штраф у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.;
     - за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
      На підставі ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
        Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

                                                                   в с т а н о в и в :

         Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 10 січня 2020 року о 01 год. 40 хв. в с.Костянтинівка по вул.Вишневецького керував автомобілем «БМВ», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, продув алкотестер «Драгер» покази якого склали 2,31 %, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
      Він же, 10 січня 2020 року о 01 год. 40 хв. в с.Костянтинівка по вул.Вишневецького керував автомобілем «БМВ», н.з. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та змусив водія автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_2 , різко гальмувати, змінювати напрямок руху на зустрічну смугу руху, чим створив аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.
       Постановою Смілянського міськрайонного суду  Черкаської області від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122,    ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.
        Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.01.2020 року, скасувати її та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду справи допитати ОСОБА_2 , працівників поліції та витребувати зі Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області фото з місця ДТП.
        Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи та не своєчасно отримав постанову про накладення адміністративного стягнення. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
       В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що дана постанова є  необґрунтованою та незаконною, такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. При розгляді справи судом поверхнево та не повно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не перевірено чи наявні у матеріалах справи достатні допустимі та належні докази того, що обвинуваченим дійсно порушено вимоги п. 10.1 ПДР та винесено постанову виключно на підставі пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на думку скаржника є зацікавленими особами, а тому їх пояснення не можуть сприйматися як об`єктивні, оскільки вони є суперечливими і не узгоджуються між собою.
       Крім того, зазначив апелянт, розгляд справи було проведено з грубим порушенням вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, за його відсутності та без належного повідомлення про розгляд справи, що перешкодило йому надавати  свої доводи, заперечення та пояснення, заявляти клопотання та порушило його право на захист.
      В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Шуклін Г.В. змінили апеляційні вимоги та просили скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду від 31.01.2020 року лише в частині обвинувачення за ч.4 ст.122 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 підтвердив факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
     Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Шукліна Г.В., дослідивши доводи змінених апеляційних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.
     Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
      В даному випадку мають місце підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови, оскільки участі в розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_1 не брав, а копію оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 13.02.2020 року (а.с.27). Таким чином вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню. 
       По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
     Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
     Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
    Суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу без присутності особи, стосовно якої складений протокол, істотно порушив право ОСОБА_1   на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст. 6 ЄКПЛ, оскільки останній не мав змоги постати перед судом, заявляти клопотання, просити про допит свідків тощо.
     Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно ОСОБА_1 , визнаного місцевим судом доведеними. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було інкриміновано ОСОБА_1 поліцейським Смілянського ВП  Тищенком С.О. при складенні ним протоколу про адміністративне правопорушення від 10.01.2020 року серії  ДПР 18 № 397708. 
      Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування.
При цьому вважаю необхідним зазначити про те, що оскільки місцевим судом допущено такі порушення норм чинного законодавства, які самі по собі є безумовною підставою для скасування постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 , то в зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції не перевіряє інші доводи апеляційної скарги з приводу фактичних обставин події правопорушення.
      Таким чином, вважаю, що доводи апеляційної скарги про порушення закону при розгляді адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 в суді першої інстанції, частково знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 в частині ч.4 ст.122 КУпАП підлягає до закриття на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених статтею 38 КупАП.
       Враховуючи викладене та керуючись  ст.38, ч.2 ст.283, ст.294 КУпАП,

                                                          п о с т а н о в и в:

    Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області  від 31 січня 2020 року. 
      Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.
     Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області  від 31 січня 2020 року про визнання винуватим ОСОБА_1 в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, скасувати.
      Провадження по справі про адміністративне правопорушення, в частині ч.4 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КупАП.
     Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                  М.О.Ятченко