УХВАЛА

12 травня 2020 року 
Київ
справа №560/798/16-а
адміністративне провадження №К/9901/12101/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 у справі №560/798/16-а за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -
УСТАНОВИВ:
Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 18 січня            2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Дубровицької міської ради, що полягає у неприйнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя в тому числі: рілля) на території Дубровицької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0591 га для надання йому цієї земельної ділянки у власність. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 
Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 18 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 березня       2017 року скасовано в частині, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову частково: зобов`язано Дубровицьку міську раду прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя в тому числі: рілля) на території Дубровицької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0591 га та надання ОСОБА_1 цієї земельної ділянки у власність. 
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дубровицької міської ради Рівненської області 2000 грн на відшкодування моральної шкоди. 
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дубровицької міської ради Рівненської області судовий збір у розмірі 1984,32 грн.
В іншій частині постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від      18 січня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року залишено без змін.
ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Дубровицької міської ради судовий збір у розмірі 1818,96 грн, сплачений ним за подачу апеляційної скарги.
01.04.2020 Восьмий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №560/798/16-а.
Не погоджуючись із ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 та вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Постановляючи ухвалу від 01.04.2020, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 березня          2017 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постановуДубровицького районного суду Рівненської областівід 18 січня 2017 року - без змін, а суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, ухвалив нове судове рішення, тому відповідно до вимог ч. 6  ст. 139 КАС України  він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Так, відповідно до частини 1 ст. 252 КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 6  статті 139 КАС України,  якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
В обґрунтування касаційної скарги, скаржник зазначає, що питання розподілу судових витрат (судового збору), понесених ним на стадії апеляційного перегляду, апеляційним судом не вирішувалось.
Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі, вірно застосував положення частини 6  статті 139 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої  статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись  статтями 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2020 у справі №560/798/16-а за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.    
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                            А. Ю. Бучик

Судді:                     Л. Л. Мороз 

                                              С. Г. Стеценко