КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/1692/2020                                                                                        Суддя  у І-й інст.: Скрипник О.Г.
Категорія:  ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                                               Доповідач: Юденко Т.М.      

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
            18 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних                             справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою захисника Носова Р.В. на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року, -
 
 В С Т А Н О В И Л А:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 15.12.2019 року о 02 год. 50 хв. в м. Києві на вул. Стеценка 75 г керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці), однак від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
На вказану постанову суду захисник Носов Р.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому судом не з`ясовано усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.
Зазначає, що ОСОБА_1 не вказував, що 15.12.2019 близько 02 год. 50 хв. за кермом автомобіля знаходилася його дружина, оскільки в дійсності у цей час автомобіль знаходився на паркувальному майданчику, без руху і ним ніхто не керував. ОСОБА_1 водієм не був, а тому не підлягав огляду на стан сп`яніння і у поліцейського не було підстав для його направлення для огляду на стан сп`яніння.  
Також вказує, що час вчинення правопорушення, зазначений в протоколі, не відповідає фактичним обставинам справи. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Носова Р.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписи ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 300851 від 15.12.2019, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, що стали підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. 
З урахуванням того, що особи свідків є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням апеляційний суд не вбачає.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також особи, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я,
Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Як вбачається з відеозапису нагрудної бодікамери поліцейського АА-00029, ОСОБА_1 жодним чином не заперечує факт керування ним автомобілем, а навпаки, пропонує поліцейському «вирішити» ситуацію, на що отримав негативну відповідь. Також він не вказує на те, що його автомобілем керувала дружина. Більше того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 зазначив, що його дружина отримала водійське посвідчення близько року назад і не має досвіду керування, у зв`язку з чим автомобілем керував тільки він, що підтверджується і тим, що дружина ОСОБА_1 вийшовши з будинку та підійшовши до поліцейських, не повідомила про те, що то вона керувала транспортним засобом.
При цьому, на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доказів протилежного суду апеляційної інстанції не надано.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
 
Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника Носова Р.В. щодо її скасування - без задоволення.                      
 
Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -
 
ПОСТАНОВИЛА:
          
Апеляційну скаргу захисника Носова Р.В. залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.
          Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя                                                                                                           Т.М. Юденко