Ухвала    
29 травня 2020 року
м. Київ
справа № 727/5873/19
провадження № 61-5257ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., 
Шиповича В. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Перший відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним вище позовом.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 жовтня 
2019 року позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А., Перший відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис 
№ 14612, вчинений 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 96 000 євро, що за курсом 31 євро 04 центи відповідно до службового розпорядження НБУ 
від 13 вересня 2017 року складає 2 979 840 грн таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2019 року визнано неподаною і повернуто заявнику.
30 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Статтею 356 ЦПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі повинно бути зазначено рішення або ухвала, що оскаржуються.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що оскаржується рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 листопада 
2019 року.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Шевченківський районний суд м.Чернівці постановив рішення 24 жовтня 
2019 року, таким чином заявнику слід було подати апеляційну скаргу в новій редакції (з копіями скарг та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи) та уточнити, яке саме рішення оскаржується.
Відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного статтею 356 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для виправлення недоліків.
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження та оскаржуваних судових рішень, копію указаної ухвали направлено судом апеляційної інстанції 15 січня 2020 року та отримано АТ КБ «ПриватБанк» 03 лютого 
2020 року (відповідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), однак АТ КБ «ПриватБанк» не виконало вимоги ухвали апеляційного суду у встановлений строк, недоліки апеляційної скарги не усунуло.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» у поданій касаційній скарзі зазначає, що про наявність постановленої ухвали Чернівецького апеляційного суду 
від 15 січня 2020 року йому стало відомо з ухвали Чернівецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року. 
Відповідно до вищенаведеного, представником було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та 10 березня 2020 року він ознайомився з указаною ухвалою.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 185, 356, 357 ЦПК України. Заявником неналежним чином, з порушенням положень статті 356 ЦПК України оформлено апеляційну скаргу, що стало підставою для її повернення. В доступі до правосуддя суд апеляційної інстанції заявника не обмежував.
Слід зазначити, що згідно з частиною сьомою статті 185 ЦПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою
до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення не впливають. 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Перший відділ державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович