ПОСТАНОВА
Іменем України
28 квітня 2020 року 
Київ
справа №803/865/17
адміністративне провадження №К/9901/22644/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Жука А.В., 
суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу № 803/865/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області
про зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року (прийняту у складі головуючого судді - Андрусенко О.О.)  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Заверухи О.Б., суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.), 
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У липні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, у якому просила: 
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату недонарахованої індексації заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2011 у розмірі 5537,87 грн.; 
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2011; 
- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.05.2017 по 31.05.2017.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, відповідачем у повному обсязі не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2011, тому позивачем недоотримано 5537,87 грн. 
Крім того, позивач зазначає про несвоєчасне проведення з нею розрахунку при звільненні, розрахункові кошти перераховані на картковий рахунок в установі Приватбанку лише 31.05.2017 замість 15.05.2017.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції
3. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.08.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017, позовні вимоги задоволено.
Зобов`язано Володимир-Волинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недонарахованої суми індексації заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2011. 
Зобов`язано Володимир-Волинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2011.
Зобов`язано Володимир-Волинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.05.2017 по 31.05.2017.
4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, що  суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою).
5. Судами першої та апеляційної інстанцій з розрахункових листів відповідача за      2008 - 2011 роки встановлено, що індексація заробітної плати Володимир-Волинською ОДПІ проводилась з порушенням п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, а саме: при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалося базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого позивачу безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів.
Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про те, що у період з 01.05.2008 по 28.02.2011 позивачу Володимир-Волинською ОДПІ проводились виплати, які носили стимулюючий характер, з одночасним ненарахуванням і невиплатою індексації, яка носить обов`язковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 33 Закону України «Про оплату праці».
6. З огляду на вимоги ст. 34 Закону України «Про оплату праці», згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, суди дійшли до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині нарахування та виплату суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.05.2008 по 28.02.2011.
7. Крім того, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 16.05.2017 по 31.05.2017 суди виходили з того, що відповідачем проведено розрахунок з позивачем з порушенням строків, визначених статтею 116 КЗпП України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
8. До Вищого адміністративного суду України 30.11.2017 надійшла касаційна скарга Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області.
9. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі № 803/865/17, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Рух адміністративної справи у суді касаційної інстанції
10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.08.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017.
11. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали касаційної скарги К/800/40010/17 за правилами пункту 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" цього кодексу.
12. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2018 для розгляду справи № 803/865/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Желтобрюх І.Л.:, судді: Білоус О.В., Шарапа В.М.
13. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30.05.2019 №519/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до складу іншої судової палати судді-доповідача  Желтобрюх І.Л.
14. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019 для розгляду справи № 803/865/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
15. Ухвалою Верховного Суду від  27.04.2020 дану адміністративну справу прийнято до провадження в складі зазначеної колегії та призначено її до попереднього касаційного розгляду.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу
16. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема відповідач вказує, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати передбачена у випадках, коли індексація нарахована, проте не виплачена громадянину у разі затримки у виплаті на один і більше календарних місяців. 
Крім того, відповідач зазначає, що позивачу проведено нарахування індексації як за повні місяці роботи, при цьому не враховано фактично відпрацьовані дні та дні, в які позивач перебував у відпустці, лікарняному, що вплинуло на розмір індексації, яка має нараховуватися лише за фактично відпрацьований час.  
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 04.04.1994 призначена на посаду старшого податкового ревізора-інспектора управління аудиту ДПІ по м. Володимир-Волинському.
18. З часу призначення на посаду позивач працювала на різних посадах у ДПІ по  м. Володимир-Волинському, яка неодноразово реорганізовувалось, та 15.05.2017 року звільнена з посади головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Володимир-Волинської ОДПІ у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників.
19. Позивач 15.05.2017 звернулася із листом до Володимир-Волинської ОДПІ про нарахування та виплату їй ненарахованої суми індексації за період з 01.01.2008 по 31.12.2011 у розмірі 5537,87 грн.
20. Листом відповідача від 12.06.2017 № 277/03-16-05 позивача повідомлено про те, що Володимир-Волинська ОДПІ фінансується з державного бюджету згідно затверджених кошторисів. Кошторисні призначення передбачають фінансування витрат щодо нарахування заробітної плати за 2017 рік. У зв`язку з проведенням реорганізації шляхом скорочення чисельності та численними втратами на заходи щодо скорочення працівників у 2017 році Володимир-Волинська ОДПІ не має можливості оплатити додаткові витрати з оплати праці понад видатки 2017 року.
21. Вважаючи відмову відповідача протиправною позивач звернулася до суду                  з даним позовом.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
22. Конституція України від 28.06.1996.
22.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. Кодекс законів про працю України
23.1. Стаття 47.   Обов`язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку.
Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в   статті 116   цього Кодексу. 
У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. У разі мобілізації власника - фізичної особи свої обов`язки, визначені цією статтею, він повинен виконати протягом місяця після своєї демобілізації без застосування санкцій та штрафів.
23.2. Статтею 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
23.3. Частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
23.4. Частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
24. Закон України "Про індексацію грошових доходів населення". 
24.1. Згідно із статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
24.2. Одним із об`єктів індексації грошових доходів населення, згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", є оплата праці (грошове забезпечення).
24.3. Відповідно до статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. 
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.      
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. 
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. 
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
25. Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".
25.1. Відповідно до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності згідно зі статтею 19 цього ж Закону.
26. Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
26.1. Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
26.2. Згідно статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати зокрема заробітної плати, нарахованої громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід  розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не  мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. 
26.3. Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після  утримання  податків  і  обов`язкових  платежів)  на індекс  інфляції  в  період  невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
27. Закон України «Про оплату праці».
27.1. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
27.2. Структуру заробітної плати визначено статтею 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено наявність основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
27.3. Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. 
28. Порядок проведення індексації грошових коштів доходів населення" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
28.1. Пункт 1-1 Порядку № 1078. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
28.2. Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.
28.3. Пункт 4 Порядку № 1078.  У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
28.4. Пункт 5 Порядку № 1078.  У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення. 
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця. 
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці. 
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
29. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з таких міркувань.
30. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу індексація заробітної плати Володимир-Волинською ОДПІ проводилась з порушенням п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, а саме: при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалося базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника.
31. Судами першої та апеляційної інстанцій порушення вимог законодавства щодо нарахування та виплати індексації позивачу встановлено з розрахункових листів відповідача за      2008 - 2011 роки в результаті чого зроблено висновок про те, що позивачу безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів. 
32. З огляду на невиплату позивачу індексації, суди дійшли до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації позивачу за період з 01.05.2008 по 28.02.2011 та виплату компенсації за втрату частини доходу. 
33. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій зважаючи на те, що відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). При цьому компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати зокрема заробітної плати, нарахованої громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
34. Колегія суддів Верховного Суду враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації заробітної плати за період роботи з 01.05.2008 по 28.02.2011 вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період роботи з 01.05.2008 по 28.02.2011.
35. З огляду на встановлені судами обставини справи, Верховний суд вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи та прийшли до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
36. Посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачена лише у випадках, коли індексація нарахована, проте не виплачена громадянину у разі затримки у виплаті на один і більше календарних місяців колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.
Таким чином, у випадку встановлення факту невиплати позивачу сум індексації заробітної плати, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати.
Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 у справі № 822/1110/16; у постанові від 20.12.2019 у справі №822/1731/16; у постанові від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17.
37. Крім того, незакладення до бюджету коштів для виплати індексації або відсутність кошторисних призначень на такі виплати не є підставою для ненарахування та невиплати індексації, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом невиділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.06.2019 у  справі №822/1715/16 (адміністративне провадження №К/9901/20408/18).
38. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а тому працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. При цьому для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
39. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивача звільнено 16.05.2017, а розрахунок з нею проведено 31.05.2017 шляхом перерахування на картковий рахунок позивача в КБ «Приватбанк» грошових коштів. 
40. Колегія суддів наголошує, що чинне законодавство не ставить питання повного розрахунку з позивачем при звільненні в залежність від оперативності надіслання розрахунків, виконання своїх повноважень третіми особами чи відсутності роз`яснень вищестоящого органу. Відповідачеві було відомо точну суму, що належна позивачеві до виплати, однак, він не вжив достатніх заходів до того, щоб провести повний розрахунок з позивачем у день звільнення, а тому позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.05.2017 по 31.05.2017 є обґрунтованими.
41. Доводи відповідача щодо неправильного обрахунку суми індексації колегія суддів Верховного Суду з огляду на вимоги ст. 341 КАС України вважає необґрунтованими, оскільки судами встановлено обґрунтованість позовних вимог в цій частині виходячи з розрахункових листів відповідача за      2008 - 2011 роки.
42. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.
43. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
44. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
45. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Володимир-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області - залишити без задоволення.
2. Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................
Жук  А. В.
Мартинюк Н. М.
Мельник-Томенко Ж. М.
Судді Верховного Суду