ПОСТАНОВА
Іменем України

30 квітня 2020 року 
м. Київ
справа № 814/1171/17
адміністративне провадження № К/9901/5243/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №  814/1171/17
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі голови - Грицака Василя Сергійовича, управління Служби безпеки України в Херсонській області про стягнення недоплаченої суми коштів (грошового забезпечення) в розмірі на день ухвалення рішення суду,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Н. В. Вербицька, О. В. Джабурія, Д. В. Запорожан) від 04 лютого 2020 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до СБУ та УСБУ в Херсонській області, у якому просив визнати дії та бездіяльність відповідачів протиправними, зобов`язати вчинити певні дії та стягнути недоплачені суми коштів і моральну шкоду.
2. Справі присвоєно № 821/3195/15-а.
3. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року позовні вимоги у справі № 821/3195/15-а роз`єднано, виділено в окреме провадження та присвоєно новий номер - № 814/1171/17 з грифом обмеження доступу «Для службового користування» вимоги, щодо: стягнення з УСБУ в Херсонській області недоплаченої суми коштів (грошового  забезпечення) в розмірі на день ухвалення рішення; стягнення недоплаченої суми коштів (одноразову винагороду) за тривалу безперервну військову службу з СБУ; стягнення недоплаченої суми коштів (заборгованість по грошовому забезпеченню) з УСБУ в Херсонській області (згідно до розрахунку в додатках).
4. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року дану справу передано на розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.
5. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, позов задоволено частково. 
Стягнуто з СБУ та УСБУ в Херсонській області на користь ОСОБА_1 не виплачені суми коштів (грошового забезпечення) під час проходження ним служби в органах СБУ, а саме: суму коштів з 15 січня 2014 року по 01 травня 2014 року під час знаходження ОСОБА_1 в розпорядженні начальника УСБУ в Херсонській області згідно наказів голови СБУ від 22 серпня 2015 року №  810-ос та від 06 листопада 2014 року № 10/75-с; не донараховану щомісячну премію за період з 01 травня 2014 року по 08 вересня 2015 року в розмірі 1873,76 грн.; підйомну (шляхову) допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, яку отримував позивач станом на дату його прибуття до нового пункту постійної дислокації, а саме до УСБУ в Херсонській області; винагороду за 15 та 20 років безперервної військової служби із застосуванням довідок, які включають розмір посадового окладу ОСОБА_1 , встановленого станом на дату набуття ним права на відповідні виплати. 
У задоволенні інших позовних вимог щодо виплати індексації грошового забезпечення, компенсації за затримку розрахунку при звільненні, недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за не отримане при звільненні речове та продовольче забезпечення відмовлено.
6. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду та змінено спосіб виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року, а саме: «зобов`язано СБУ та УСБУ в Херсонській області здійснити на користь ОСОБА_1 виплату невиплаченої суми коштів (грошового забезпечення) під час проходження ним служби в органах Служби безпеки України, а саме: суму з 15 січня 2014 року по 01 травня 2014 року під час знаходження ОСОБА_1 в розпорядженні начальника УСБУ в Херсонській області згідно наказів голови СБУ від 22 серпня 2015 року № 810-ос, від 06 листопада 2014 року № 10/75-ос; недораховану щомісячну премію за період з 01 травня 2014 року по 08 вересня 2015 року в розмірі 1873,76 грн.; підйомну (шляхову) допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_1 станом на дату його прибуття до нового пункту постійної дислокації, а саме до УСБУ в Херсонській області; винагороду за 15 та 20 років безперервної військової служби із застосуванням довідок, які включають розмір посадового окладу ОСОБА_1 , встановленого станом на дату набуття ним права на відповідні виплати».
7. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення та визначено наступний спосіб виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року, а саме: «стягнути недораховану щомісячну премію за період з 01 травня 2014 року по 08 вересня 2015 року в розмірі 1873,76 грн. зі СБУ на користь ОСОБА_1 ; зобов`язати СБУ здійснити на користь ОСОБА_1 виплату невиплаченої суми коштів (грошового забезпечення) під час проходження ним служби в органах СБУ, а саме: суму з 15 січня 2014 року по 01 травня 2014 року під час знаходження ОСОБА_1 в розпорядженні начальника УСБУ в Херсонській області згідно наказу голови СБУ від 22 серпня 2015 року № 810-ос, від 06 листопада 2014 року № 10/75-ос; підйомну (шляхову) допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_1 станом на дату його прибуття до нового пункту постійної дислокації, а саме до УСБУ в Херсонській області; винагороду за 15 та 20 років безперервної військової служби із застосуванням довідок, які включають розмір посадового окладу ОСОБА_1 , встановленого станом на дату набуття ним права на відповідну виплату».
8. 27 серпня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправною бездіяльності СБУ по не виконанню рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі № 814/1171/17 та зобов`язання СБУ здійснити на користь ОСОБА_1 виплату невиплаченої суми коштів (грошового забезпечення) під час проходження ним служби в органах СБУ, а саме: суму з 15 січня 2014 року по 01 травня 2014 року під час знаходження ОСОБА_1 у розпорядженні начальника УСБУ в Херсонській області згідно наказу голови СБУ від 22 серпня 2015 року № 810-ос, від 06 листопада 2014 року № 10/75-ос; підйомну (шляхову) допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення, яке отримував ОСОБА_1 станом на дату його прибуття до нового пункту постійної дислокації, а саме до УСБУ в Херсонській області; винагороду за 15 та 20 років безперервної військової служби із застосуванням довідок, які включають розмір посадового окладу ОСОБА_1 , встановленого станом на дату набуття ним права на відповідну виплату; недораховану щомісячну премію за період з 01 травня 2014 року по 08 вересня 2015 року в розмірі 1873,76 грн. зі СБУ на користь ОСОБА_1 .
9. Підставою для звернення з вказаною заявою позивач зазначив невиконання Службою безпеки України рішення суду від 20 серпня 2018 року по справі № 814/1171/17, яке набрало законної сили. Управління СБУ в Херсонській області надало пояснення на заяву ОСОБА_1 , в яких зазначило, що у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі в УСБУ в Херсонській області, виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 р. по справі № 814/1171/17 здійснювалось саме УСБУ в Херсонській області. УСБУ в Херсонській області зазначає, що рішення суду повністю виконано, а саме позивачу здійснено нарахування та виплата відповідних грошових коштів, що підтверджується відповідними документами: розрахунковими платіжними відомостями співробітника, платіжними дорученнями, особовим рахунком військовослужбовця СБ України, листом ФЕУ СБУ від 25 липня 2019 року № 21/2/1-2842, постановою про закінчення виконавчого провадження від 01 листопада 2019 року.
10. Ухвалою від 06 вересня 2019 року заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, повернуто заявнику.
11. Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
12. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року скасовано та направлено справу № 814/1171/17 до суду першої інстанції для продовження розгляду.
13. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року заява ОСОБА_1 залишена без задоволення.
14. Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову на захист його прав.
15. Управління СБУ в Херсонській області звернулось до суду з клопотанням про закриття апеляційного провадження по справі.
16. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року клопотання управління СБУ в Херсонській області задоволено.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня  2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності СБУ в порядку статті 383 КАС України в ході виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі голови - Грицака Василя Сергійовича, управління Служби безпеки України в Херсонській області про стягнення недоплаченої суми коштів (грошового забезпечення) в розмірі на день ухвалення рішення суду - закрити, як помилкове відкрите.
Відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня  2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності СБУ в порядку статті 383 КАС України в ході виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України в особі голови - Грицака Василя Сергійовича, управління Служби безпеки України в Херсонській області про стягнення недоплаченої суми коштів (грошового забезпечення) в розмірі на день ухвалення рішення суду.
17. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, 24  лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
18. Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.
19. 03 квітня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому Управління СБУ в Херсонській області, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.
20. Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2020 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.
ІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
21. Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд виходив з того, що ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року не підлягає апеляційному оскарженню.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
22. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
23. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції прийняв клопотання про закриття апеляційного провадження до розгляду у неуповноваженої особи, оскільки Криворучко С. не є адвокатом або прокурором, який мав би представляти СБУ, як представник. Також, скаржник наполягає на тому, що чинним законодавством не передбачено прямої заборони апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, що прийняті за результатами розгляду заяв в порядку статті 383 КАС України.
24. Письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду від СБУ не надходило, що не перешкоджає її розгляду. 
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
25. Враховуючи положення п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №  460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
26. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
27. Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
28. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС.
29. Відповідно частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
30. Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
31. Частиною шостою статті 383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
32. Крім цього, відповідно до частини другої статті 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
33. Проте, оскаржувана ухвала суду не відноситься до переліку ухвал, зазначених в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України.
34. Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що КАС України взагалі не передбачає права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.
35. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ухвала Херсонського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року апеляційному оскарженню не підлягає, а тому обґрунтовано закрив апеляційне провадження, як помилково відкрите.
36. Так, суд касаційної інстанції, погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що ухвали суду першої інстанції можуть бути переглянуті в апеляційному порядку лише у випадку, якщо оскарження таких ухвал передбачають відповідні норми КАС України.
37. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року (справа № 821/11/18).
38. Ураховуючи зазначене, доводи касаційної скарги про порушення його права на апеляційне оскарження є безпідставними.
39. Щодо доводів касаційної скарги про прийняття апеляційним судом клопотання про закриття апеляційного провадження до розгляду у неуповноваженої особи, Суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.
40. Згідно із частиною першою статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
41. Нормами частин третьої, четвертої статті 55 КАС України визначено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.
42. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання заяв/скарг має особисто керівник або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження.
43. Згідно інформації, наявної в Єдиному держаному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління СБУ в Херсонській області зареєстроване як орган державної влади, а її керівником є КРИВОРУЧКО СЕРГІЙ МИКОЛАЙОВИЧ .
44. Як вбачається з клопотання про закриття апеляційного провадження, останню підписано начальником управління СБУ в Херсонській області Сергієм Криворучко, саме як керівником органу.
45. З урахуванням викладеного, можна дійти висновку, що документи поданні начальником управління Сергієм Криворучко відповідають вимогам процесуального закону та подані уповноваженою на це особою.
46. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
47. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
48. Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
49. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №    65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №    63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №    4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
50. Таким чином, суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.
51. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 814/1171/17 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

                                                                                                              О. О. Шишов