ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №461/2460/17
адміністративне провадження №К/9901/4201/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від                      21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М., Улицького В.З. у справі № 461/2460/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до  Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності Львівської міської ради та зобов`язання Львівської міської ради до вчинення дій, -
УСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до суду з адміністративними позовами до  Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності Львівської міської ради та зобов`язання Львівської міської ради до вчинення дій.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,       ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності Львівської міської ради та зобов`язання Львівської міської ради до вчинення дій.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада      2017 року постанову Галицького районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року у справі №461/2460/17 скасовано та винесено нову, якою позов задоволено.
Визнано бездіяльність Львівської міської ради щодо не розгляду заяв ОСОБА_2 від 13 лютого 2017 року, ОСОБА_3 від 17 лютого 2017 року, ОСОБА_1 від 14 лютого 2017 року, ОСОБА_5 від 18 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - неправомірною.
Зобов`язано Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_2 від 13 лютого 2017 року, ОСОБА_3 від 17 лютого 2017 року, ОСОБА_1 від 14 лютого 2017 року, ОСОБА_6 від 18 лютого 2017 року заяви про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Львівська міська рада подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції неправильно розтлумачили ст.118 ЗК України, якою передбачено, підстави відмови у наданні дозволу. Підстав для прийняття на сесії міської ради рішення про надання позивачам дозволів не було, оскільки Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, під час опрацювання заяви, встановлено невідповідність місця розташування об`єкта генеральному плану населеного пункту, містобудівній документації. Розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, тощо. Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради здійснює участь у формуванні та реалізації політики міської ради та її виконавчих органів у сфері земельних відносин і організації землеустрою.
Позивачі відзивів на касаційну скаргу не подали.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У ході розгляду справи судами встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Головним управлінням Національної гвардії України від 01.04.2015. 
Позивач ОСОБА_3 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Управлінням особового складу штабу командування сухопутних військ від 03.07.2015.
Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Управлінням особового складу штабу командування сухопутних військ від 03.07.2015. Крім цього, позивач ОСОБА_1 являється інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим Вижницьким УСЗН від 04.10.2016.
Позивач ОСОБА_5 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Управлінням персоналу штабу управління командування «Південь» від 10.03.2017. 
03.08.2016 позивач ОСОБА_2 та 14.02.2017 позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до Львівського міського голови м. Львова із заявою про погодження вибору місця розташування земельної ділянки із наданням дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 .
До заяви відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від     08 серпня 2014 року №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» (зі змінами) ними були надані: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією, із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями; довідка про правовий статус земельної ділянки, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідка про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видана відділом Держземагенства у м.Львові Львівської області; копія паспорта громадянина України (1, 2, 11 сторінки) та ідентифікаційного коду; копія посвідчення учасника бойових дій.
У подальшому Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконувача обов`язків начальника управління Е.Б.Колос надано кожному з Позивачів окремо відповіді про повернення звернення та поданих пакетів документів без зазначення причин та результатів розгляду.
Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивачі звернулись до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що повноваження виконавчих органів Львівської міської ради розмежовані. На управління земельних ресурсів покладається ряд повноважень, в тому числі підготовка і внесення на розгляд міської ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, які перебувають у власності територіальної громади м. Львова. Тобто, для розгляду будь-якого питання на пленарному засіданні сесії міської ради передує робота з перевірки питання, перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, пояснювальної записки тощо. Разом з тим, судом вказано, що позовні вимоги пред`явлені до    Львівської міської ради, проте, на думку суду першої інстанції, Львівська міська рада не порушувала прав позивачів. Позовні вимоги до    Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради - не пред`являлись.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи нове рішення, про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вирішення заяв позивачів повинно було відбуватись в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні Львівської міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку передбачений законодавством.
Також суд відхилив доводи відповідача про те, що виявлення підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, може бути підставою не виносити клопотання позивача на пленарне засідання міської ради.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає наступне.
Ключовим правовим питанням у справі є правомірність дій Львівської міської ради щодо не вирішення міською радою заяв позивачів про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою на сесії міської ради у формі відповідного рішення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач з метою вирішення клопотання (заяви) позивачів про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у передбаченій законом формі рішень про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки позивачам не приймав.
Отже, суд апеляційної інстанцій погодився з доводами позивачів, що має місце протиправна бездіяльність, оскільки вирішення заяв повинно було відбуватись на пленарному засіданні міської ради із прийняттям відповідних рішень.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з таким висновком судів та вважає його правомірним.
Верховний Суд розглядав справи з подібними правовідносинами. У постанові від 17.12.2018 у справі № 509/4156/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що якщо особою, яка звернулася до відповідного органу місцевого самоврядування виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.
З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки.
Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися "відмовою у наданні дозволу" у розумінні  частини 7 статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для відступу від цього висновку.
Отже, відсутність рішення Львівської міської ради про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про її протиправну бездіяльність. Способом захисту порушеного права суд визначив зобов`язання відповідача розглянути заяву позивачів та прийняти відповідне рішення.
Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив порушень норм матеріального права. Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року залишити без змін.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада      2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А. Ю. Бучик

Судді:                     Л. Л. Мороз 

                                              А. І. Рибачук