УХВАЛА

11 березня 2020 року 
Київ
справа №826/10047/18
адміністративне провадження №К/9901/5920/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської   О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка   С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року в справі №826/10047/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи - Національного банку України - про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дій,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-банк» (далі - ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк») звернулося до суду з позовом до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи - Національного банку України, у якому просило:

- визнати протиправною відмову Державної казначейської служби України від 12 червня 2018 року щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08 червня 2017 року  в справі № 910/43/17 про стягнення з Боржника - Національного банку України на користь Стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк»   137181,00 грн судового збору;

-   зобов`язати Державну казначейську служби України прийняти і виконати наказ Господарського суду міста Києва від 08 червня 2017 року в справі №910/43/17 про стягнення з Боржника - Національного банку України на користь Стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» 137181,00 грн судового збору шляхом списання коштів із рахунків Національного банку України, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року, позов задоволено:
- визнано протиправною відмову Державної казначейської служби України від 12 червня 2018 року щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08 червня 2017 року в справі №910/43/17 про стягнення з Боржника - Національного банку України на користь Стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк»  137181,00 грн судового збору;
- зобов`язано Державну казначейську службу України прийняти і виконати наказ Господарського суду міста Києва від 08 червня 2017 року в справі №910/43/17 про стягнення з Боржника - Національного банку України на користь Стягувача -                     ПАТ «Комерційний банк «Актив-банк» 137181,00 грн судового збору шляхом списання коштів з рахунків Національного банку України, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
28 лютого 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року в справі №826/10047/18.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 «Касаційне провадження», зокрема щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті                         333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні, повний текст якої складено 20 січня 2020 року. Тобто останнім днем строку на її касаційне оскарження є 19 лютого 2020 року.
Касаційну скаргу надіслано до Суду 28 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Зазначає, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року отримано 29 січня 2020 року.
На підтвердження цих обставин скаржником надіслано копію конверта від Шостого апеляційного адміністративного суду, в якому направлялася копія постанови від 16 січня 2020 року.
Оскільки касаційну скаргу подано скаржником протягом тридцяти днів із дня вручення йому оскаржуваного судового рішення, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Скаржник до касаційної скарги не додав документу про сплату судового збору.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка за подання адміністративного позову майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є юридичною особою і, звернувшись до суду в 2018 році, заявив одну позовну вимогу майнового характеру на суму 137181,00 грн.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Отже, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги складає 4114 грн              (200 % від 2057,00 грн (1,5 % від 137181,00 грн, що не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача -  Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) -   UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення  платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених   частинами другою   і   третьою статті 353 цього Кодексу.
Водночас скаржником у касаційній скарзі не наведено жодної із зазначених підстав, на яких вона подається.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом: сплати судового збору та надіслання відповідних доказів на підтвердження його сплати;  зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга із визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав).
Керуючись статтями 169, 248, 328, 329, 330, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву Державної казначейської служби України про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.
Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року в справі №826/10047/18 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
          С.А. Уханенко