ПОСТАНОВА
Іменем України

27 квітня 2020 року 
Київ
справа №361/4230/17
касаційне провадження №К/9901/30683/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                 Бевзенка В.М., Стеценка С.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суд від 30.01.2018 (головуючий суддя: Ісаєнко Ю.А., судді: Земляна Г.В., Сорочко Є.О.) у справі №361/4230/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Броварський завод пластмас» про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Броварський завод пластмас» (далі - ПАТ «Броварський завод пластмас»), в якому просив:
визнати незаконним і скасувати рішення відповідача від 03.05.2017 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII);
зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 22.08.1992 по 17.10.1996 до пільгового стажу за Списком №2 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посада на якій він працював у спірний період передбачена Списком №2, а тому цей період підлягає зарахуванню до пільгового стажу, який дає право призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону  №1788-XII.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 адміністративний позов задоволено.
Увалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період позивач працював на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умов, що підтверджується записами в трудовій книжці. Також суд першої інстанції встановив, що загальний страховий стаж позивача становить 36 років 11 місяців 27 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону  №1788-XII.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суд від 30.01.2018 скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на пільгових умовах становить 9 років 6 місяців 8 днів, а загальний страховий стаж - 24 роки, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Зазначений пільговий стаж підтверджується інформацією, зазначеною у довідці про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.02.2017 №3, виданій ПАТ «Броварський завод пластмас». Період роботи позивача на посаді електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів цеху пресових виробів дільниці КВПіА з 22.08.1992 по 17.10.1996 не може бути зарахованим до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки вказаний період не підтверджений довідкою про підтвердження трудового стажу.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судом норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначене судове рішення, а постанову суду першої інстанції залишити в силі. Скаржник зазначає, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Згідно записів з трудової книжки позивач має достатній пільговий і страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою Верховного Суду від 13.03.2018 відкрито касаційне провадження у справі.
В порядку статті 31 КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 19.07.2019 визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
На адресу касаційного суду від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Третя особа правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалася.
Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач в квітні 2017 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII.
03.05.2017 відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії. Пенсійним органом зазначено, що пільговий стаж ОСОБА_1 становить 9 років 6 місяців 8 днів, а загальний страховий стаж - 24 роки, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 (необхідно загального страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України). Також відповідач зазначив про невідповідність даних, зазначених в індивідуальних відомостях про застраховану особу (невірно зазначено по-батькові позивача, а саме: замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_1 ).
Вважаючи таке рішення протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. 
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII.
Пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Кабінетом Міністрів України постановою від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).
Пунктом 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону №1788-XII.
Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку   №383   під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).
Зміст зазначених норм права свідчить, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи.
Згідно положень   статті 62 Закону №1788-XII   та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637   (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до вимог пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону №1058-IV, затвердженого   постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005    №22-1   (далі - Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії за віком, зокрема, додаються документи про стаж, що визначені Порядком №637.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що   для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку N 637.
Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо.
Судами попередніх інстанцій із трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що останній 03.12.1982 був прийнятий на роботу в Броварський завод пластмас на посаду машиніста установки самоклейких плівок в цех ПХВ пластикату і тканин з ПХВ покриттям (виробництво виробів із пластмас гарячим способом). 01.06.1984 позивач був переведений на посаду електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю і автоматики теплових процесів цеху пресових виробів дільниці КВПіА (виробництво виробів із пластмас гарячим способом) де пропрацював до 17.10.1996.
Відомості щодо періоду роботи позивача, зазначені у трудовій книжці, відповідачем під сумнів не ставляться.
Відтак, оскільки в трудовій книжці позивача наявні всі необхідні відомості про його спеціальний стаж, що не спростовано у встановленому   законом   порядку, відповідач безпідставно вимагав у ОСОБА_1 підтвердження даного стажу роботи іншими документами.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітники зайняті повний робочий день у нижчеперелічених виробництвах і роботах: виробів гарячим способом: з пластичних мас, композиційних матеріалів на основі пластмас, вініпласту, поліхлорві-нілового пластикату (*), фенольних та карбамідних пластикатів, пластмас на основі поліамідів, поліметакрилових сполук, стиролу (розділ X підрозділ А пункт 3 код 2110А030).   
Атестація робочих місць та затвердження пільгового Списку №2 на Броварському заводі пластмас відбулася на підставі наказу №190 від 06.12.1994. Відповідно до затвердженого наказом №190 Списку №2 виробництво виробів з пластичних мас гарячим способом цех 01 (виробництво пресових виробів) посада слюсаря по контрольно-вимірювальних приборів і автоматики пресового цеху КВПіА включена до даного списку.
За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції, що період роботи в цеху ПХВ пластикату і тканин з ПХВ покриттям (виробництво виробів із пластмас гарячим способом) надає право особі на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Наявність розбіжностей в індивідуальних відомостях про застраховану особу не може слугувати достатньою правовою підставою для позбавлення особи права на пенсію. Крім того, в матеріалах справи наявні відомості про застраховану особу, які не містять тих розбіжностей, про які вказував відповідач в оскаржуваному рішенні.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої   статті 352 КАС України   суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови суду першої інстанції.
Керуючись статтями   345,   352,   355,   356 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суд від 30.01.2018 у справі №361/4230/17 скасувати.
Постанову  Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 у справі №361/4230/17 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                           С. М. Чиркін
                                                                                          В. М. Бевзенко 
                                                                                                     С. Г. Стеценко