ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4194/20 Справа № 185/3984/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Зінченко  А. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
               Кредитної спілки "Союз-Дніпро", 
на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року у справі за позовом Кредитної спілки "Союз-Дніпро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       У травні 2017 року Кредитна спілка "Союз-Дніпро" (далі - КС "Союз-Дніпро") звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому присила стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку.
       В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 27 червня 2014 року між КС "Союз-Дніпро" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1533/14, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано кредитні кошти в сумі 63 900 гривень, строком на 24 місяці, починаючи з 27 червня 2014 року по 26 червня 2016 року, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 
       У забезпечення виконання кредитного договору 27 червня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до яких відповідачі поручилися за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань у повному обсязі, що витікають із кредитного договору № 1533/14.
       Оскільки своїх зобов`язань по кредитному договору  ОСОБА_1  належним чином не виконує, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість по кредиту у розмірі 128 664, 26 грн.
       Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС "Союз-Дніпро" заборгованість за кредитним договором № 1533/14 від 27 червня 2014 в сумі 128 664, 26 грн., яка складається з залишку по кредиту - 47 833,53 грн. та відсотків за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 80 830,73 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
       З даними рішеннями суду не погодився позивач КС "Союз-Дніпро" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволені позовних про стягнення заборгованосі з поручителів, посилаючись на внесення змін до Цивільного кодексу України відповідно до яких збільшився строк пред`явлення вимог до поручителів до трьох років, а тому заборгваність підлягає стягненню в солідарному порядку зі всіх відповідачів.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 червня 2014 між КС "Союз-Дніпро" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1533/14, відповідно до якого відповідачу позивачем було надано кредитні кошти в сумі 63 900,00 гривень, строком на 24 місяці, починаючи з 27 червня 2014 року по 26 червня 2016 року , а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 27 червня 2014 року, що підтверджується видатковим касовим ордером №3311 від 27 червня 2014 на загальну суму 63 900 гривень.
Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по договору щомісячно у період з "20" по "30" число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 26 червня 2016 року.
В якості забезпечення виконання зобов`язання відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем по виконанню умов кредитного договору, було укладено договір поруки №1533/14 від 27 червня 2014 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вони прийняли на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язаннях відповідача ОСОБА_1 , визначених кредитним договором.
Відповідно до п.2.1 договору поруки відповідальність відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 настає в разі, коли відповідач ОСОБА_1 не виконає та / або не належним чином виконає свої зобов`язання за кредитним договором. П.2.2 того ж договору поруки встановлено, що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем.
Станом на день подання позову заборгованість позичальника за кредитним договором становить 128 664, 26 грн., яка складається з залишку по кредиту - 47 833,53 грн. та відсотків за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 80 830,73 грн.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості лише з позичальника та відмови в частині її стягнення з поручителів, у зв`язку з припиненням поруки відповідачів по даному зобов`язанню.
Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, щодо дії поруки відповідачів на час подання позову відповідно до внесених змін до Цивільного кодексу України колегія суддів не може прийняти до уваги виходячи з наступного.
Як вже було встановлено судом, договір поруки №1533/14 від 27 червня 2014 року укладено між КС "Союз-Дніпро" та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рахунок забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 1533/14 від 27 червня 2014 року.
Строк дії кредитного договору встановлено до 26 червня 2016 року, що також зазначено в договорі поруки. Виходячи з того, що договір поруки укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором колегія суддів приходить до висновку, що строк дії договору поруки також становить до 26 червня 2016 року.
Разом з цим, строк дії самої поруки визначається відмовідно до норм закону, а саме положень ст.559 ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що КС "Союз-Дніпро" звернулося з позовними вимогами до поручителів у травні 2017 року.
Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на час укладання договору поруки та звернення до суду з позовом) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. 
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування" № 2478- VIII від 03 липня 2018 року було внесено зміни до Цивільного кодексу України, зокрема, до ч.4 ст. 559.
Враховуючи внесенні зміни зазначена норма вступила в силу в наступній редакції: Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. 
Однак, колегія суддів приходить до висновку, що ч.4 ст. 559 ЦК України в редакції чинній на час подання апеляційної скарги не підлягає застосуванню, оскільки дана норма не діяла на час виникнення правовідносин за договором поруки та відповідно до ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Виходячи з того, що дія кредитного договору в рахунок зобов`язання якого укладено договір поруки становить до 26 червня 2016 року та пред`явлення позову до поручителів у травні 2017 року, тобто до внесення змін до Цивільного кодексу України, норма ч.4 ст. 559 ЦК України у новій редакції не підлягає до застосуванню у даному випадку.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки "Союз-Дніпро" - залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року - залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                 
                                                                       М.О. Макаров